Справа № 280/7020/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2024 року м.Дніпросправа № 280/7020/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 280/7020/23 (суддя Новікова І.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач) щодо не зарахування позивачу до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання на денному відділенні юридичного вузу, періоду проходження строкової військової служби, період роботи в органах прокуратури, а також головним спеціалістом в Арбітражному суді Запорізької області що дають право на обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 80 відсотків від розміру суддівської винагороди;

-зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

період проходження строкової військової служби з 23.04,1980 р. по 04.05.1982 р. (тривалість стажу 2 р. 0 міс. 11 днів);

половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 р. по 29.06.1988 р. (тривалість стажу 1 р. 10 міс. 29 днів);

період роботи в органах прокуратури: на посаді стажера на посаду помічника прокурора Орджонікідзевського району м.Запоріжжя з 01.08.1988 по 27.07.1989 (тривалість стажу 11 міс. 26 днів); на посаді помічника прокурора Орджонікідзевського району м.Запоріжжя з 28.07.1989 по 11.12.1990 (тривалість стажу 1 рік 4 міс. 13 днів); на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом цивільних справ в судах прокуратури Запорізької області з 12.12.1990 по 13.05.1992 (тривалість стажу 1 рік 05 міс. 01 день); на посаді заступника прокурора Василівського району Запорізької області з 14.05.1992 по 09.12.1999 (тривалість стажу 07 років 06 міс. 25 днів); на посаді старшого помічника прокурора Василівського району Запорізької області з 10.12.1999 по 01.06.2000 (тривалість стажу 05 міс. 21 день);

період роботи на посаді головного спеціаліста арбітражного суду Запорізької області з 05.06.2000 по 19.05.2004 (тривалість стажу 03 роки 05 міс. 13 днів),

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди з урахуванням повного суддівського стажу, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову позивач зазначав, що він перебував на посаді судді Центрального апеляційного господарського суду. Рішенням Вищої ради правосуддя від 20.07.2023 №733/0/15-23 його звільнено з посади судді у зв`язку із поданням заяви про відставку. Під час призначення йому довічного грошового утримання відповідачем не було зараховано до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання на денному відділенні юридичного вузу, періоду проходження строкової військової служби, періоди роботи в органах прокуратури, а також головним спеціалістом в Арбітражному суді, оскільки на думку відповідача таке не передбачено Законом №1402. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки абзацом 4 п.34 розділу ХІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 №1402-VIII, встановлено, що при призначенні чи обрані суддею на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року адміністративним позов задоволено частково. Так, судом:

-визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді половини періоду навчання на денному відділенні юридичного вузу, періоду проходження строкової військової служби, період роботи в органах прокуратури, а також головним спеціалістом в Арбітражному суді Запорізької області;

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який враховується при обчисленні розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці:

період проходження строкової військової служби з 23.04,1980 по 04.05.1982 (тривалість стажу 2 роки 0 місяців 11 днів);

половину строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 29.06.1988 (тривалість стажу 1 рік 10 місяців 29 днів);

період роботи в органах прокуратури: на посаді стажера на посаду помічника прокурора Орджонікідзевського району м.Запоріжжя з 01.08.1988 по 27.07.1989 (тривалість стажу 11 місяців 26 днів); на посаді помічника прокурора Орджонікідзевського району м.Запоріжжя з 28.07.1989 по 11.12.1990 (тривалість стажу 1 рік 4 місяці 13 днів); на посаді прокурора відділу нагляду за розглядом цивільних справ в судах прокуратури Запорізької області з 12.12.1990 по 13.05.1992 (тривалість стажу 1 рік 05 місяців 01 день); на посаді заступника прокурора Василівського району Запорізької області з 14.05.1992 по 09.12.1999 (тривалість стажу 07 років 06 місяців 25 днів); на посаді старшого помічника прокурора Василівського району Запорізької області з 10.12.1999 по 01.06.2000 (тривалість стажу 05 місяців 21 день);

період роботи на посаді головного спеціаліста арбітражного суду Запорізької області з 05.06.2000 по 05.12.2000 (тривалість стажу 06 місяців 00 днів);

-зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з дати призначення ОСОБА_1 довічного грошового утримання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди, з урахуванням перерахованого суддівського стажу, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Із рішенням суду не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що у спірному випадку позивачем заявлена вимога про зарахування до стажу роботи на посаді судді періоду роботи в органах прокуратури, який складає 08 років 11 місяців 25 днів. Стаж, який визначено законом для призначення на посаду судді, є меншим ніж, той який позивач працював в органах прокуратури. Отже, у разі зарахування позивачу до стажу судді періоду роботи в прокуратурі, цей стаж й буде враховано, як (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді. Законодавством передбачена можливість зарахування до стажу судді лише того періоду, який вимагається законом, як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді. Тобто, передбачено лише зарахування до стажу суді роботи в мінімальному обчисленні, тобто у такому, який не перевищує вимоги закону. Служба в лавах радянської армії, навчання у ВНЗ та робота в органах прокуратури не є стажем роботи на посаді судді і не може враховуватись при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Грошове утримання позивача розраховано відповідно до вимог чинного законодавства, а висновки суду першої інстанції є помилковими та такими, що суперечать законодавству.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні частини позовних вимог не оскаржує.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, колегія судів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Вищої ради правосуддя від 20.07.2023 №733/0/15-23 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку із поданням заяви про відставку.

Судом встановлено, що при призначенні позивачу довічного грошового утримання не було зараховано до стажу роботи на посаді судді: половини періоду навчання позивача на денному відділенні юридичного вузу, періоду його проходження строкової військової служби, період роботи в органах прокуратури, а також роботи головним спеціалістом в Арбітражному суді, оскільки на думку відповідача Законом №1402 це не передбачено.

Позивач, не погодившись із відмовою у зарахуванні до стажу на посаді судді спірних періодів, звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції вказав, що відмова ГУ ПФУ у зарахуванні позивачу до стажу роботи на посаді судді спірних періодів є протиправною.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що до стажу роботи позивача на посаді судді не було зараховано періоди:

період проходження строкової військової служби з 23.04.1980 по 04.05.1982, який складає 2 роки 0 місяців 12 днів;

половина строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 29.06.1988, який складає 1 рік 10 місяців 29 днів;

період роботи статером на посаду помічника прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя з 01.08.1988 по 27.07.1989, який складає 11 місяців 26 днів;

період роботи на посаді помічника прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя з 28.07.1989 по 11.12.1990, який складає 01 рік 04 місяців 14 днів;

період роботи в органах прокуратури з 12.12.1990 по 09.12.1999, який складає 08 років 11 місяців 27 днів;

період роботи на посаді старшого помічника прокурора Василівського району Запорізької області з 10.12.1999 по 01.06.2000, який складає 05 місяців 21 днів;

період роботи головним спеціалістом арбітражного суду Запорозької області з 05.06.2000 по 05.12.2000, який складає 06 місяців 01 день.

Частиною 1 статті 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

З 30.09.2016 набув чинності Закону України Про судоустрій і статус суддів №1402-VIII від 02.06.2016, який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд (далі Закон №1402-VIII).

Так, відповідно до положень статті 137 Закону №1402-VIII (в редакції чинній на дату виходу у відставку) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Проте, Законом України від 12.07.2018 №2509-VIII Про внесення змін до Закону України Про судоустрій і статус суддів, у зв`язку з прийняттям Закону України Про Вищий антикорупційний суд статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту:

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Відповідно до абзацу 4 п.34 розділу ХІІ Закону України Про судоустрій і статус суддів, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, час проходження військової служби зараховується зокрема і до стажу роботи за спеціальністю, а відповідно позивач має право на зарахування періоду проходження строкової військової служби з 23.04.1980 по 04.05.1982 до стажу роботи на посаді судді.

Крім того, згідно з пунктом 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року №584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів, (чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді більше 10 років) до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

На час набрання чинності Законом №2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року №865 Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, до стажу роботи на посаді судді враховується також половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е. Дзержинського з 01.09.1984 по 29.06.1988.

Також, з матеріалів справи судом встановлено, що позивача 06.12.2000 вперше призначено на посаду судді арбітражного (господарського) суду Запорізької області.

Так, відповідно абзацу 2 частини 4 статті 43 Закону України Про статус судів (в редакції чинній на момент призначення позивача суддею), до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Таким чином, позивач має право на зарахування до його стажу роботи на посаді судді період його роботи у прокуратурі з 28.07.1989 по 01.06.2000, а саме на посадах: помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Запоріжжя, прокурора відділу нагляду за розглядом цивільних справ в судах прокуратури Запорізької області, прокурора цивільно судового відділу прокуратури Запорізької області, заступника та старшого помічника прокурора Василівського району Запорізької області.

За таких обставин, відмова відповідача у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді зазначених періодів є протиправною.

Також, стаття 7 Закону України Про статус суддів передбачала, що право на зайняття посади судді районного (міського), міжрайонного (окружного) суду, військового суду гарнізону має громадянин України, який досяг на день обрання 25 років, має вищу юридичну освіту і, як правило, стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Відповідно до статті 22 Закону України Про арбітражний суд, право на зайняття посади судді Вищого арбітражного суду України має громадянин України, який досяг на день призначення 30 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше десяти років. Право на зайняття посади судді арбітражного суду Автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Отже, на момент призначення позивача на посаду судді законодавством була визначена норма, відповідно до якої кандидат на посаду судді повинен був мати стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше п`яти років.

З копії трудової книжки позивача встановлено, що у період з 1 серпня 1988 року по 27 липня 1989, після здобуття у 1988 році вищої юридичної освіти позивач обіймав посаду стажера на посаду помічника прокурора Орджонікідзевського району міста Запоріжжя та головного спеціаліста в Арбітражному суді Запорізької області з 05 червня 2000 по 05 грудня 2000 року.

З урахуванням вище викладеного, суд дійшов вірного висновку, що позивач має право на зарахування зазначених періодів до стажу роботи на посаді судді.

За встановлених обставин суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав відповідача після зарахування спірних періодів до стажу роботи на посаді судді, здійснити перерахунок довічного грошового утримання позивача з дати його призначення.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі № 280/7020/23 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак