Справа № 380/9243/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/9243/23 пров. № А/857/295/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Львові суддею Кисильовою О. Й.) у справі № 380/9243/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі також - відповідач) щодо не проведення нарахування та виплати грошової компенсації за не використані ним дні відпустки за 2017 - 2021 роки у кількості 155 днів;

- зобов`язати відповідача провести нарахування та виплату йому грошової компенсації за не використані дні відпустки за 2017-2021 роки в кількості 155 днів, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення 20.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він з 07.11.2015 проходив службу в Національній поліції України. 20.01.2022 його, полковника поліції ОСОБА_1 , заступника начальника Стрийського районного управління поліції - начальника слідчого відділення ГУНП, звільнено зі служби за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Проте, на день звільнення його зі служби в поліції відповідач не нарахував та не виплатив йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні основної та додаткової відпустки за 2017- 2021 роки у кількості 155 днів (2017 рік - 30 днів основної, 15 днів додаткової; 2018 рік - 15 днів додаткової; 2019 рік - 30 днів основної, 15 днів додаткової; 2020 рік - 20 днів основної та 15 додаткової; 2021 рік - 15 днів додаткової відпусток).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо не проведення нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за не використані дні відпустки за 2017 - 2021 роки у кількості 130 діб.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової компенсації за не використані дні відпустки за 2017-2021 роки у кількості 130 діб, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення - 20.01.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Головне управління Національної поліції у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції винесене за невідповідності висновків суду обставинам справи, неповного з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що частиною 10 статті 93 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), пунктом 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 260 від 06.04.2016, визначено, що виплата грошової компенсації передбачена виключно за невикористану в році звільнення відпустки поліцейським, які звільняються з поліції.

Отже, законодавством не передбачена компенсація працівникам поліції за невикористані відпустки за попередні роки, тому Головне управління Національної поліції у Львівській області не мало правових підстав для нарахування позивачу компенсації за невикористані дні відпустки.

Також зазначає, що у наказі про звільнення від 20.01.2022 № 30 о/с відсутні відомості про невикористані дні відпусток та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпусток. Разом з тим, позивач у встановленому порядку наказ про звільнення від 20.01.2022 № 30 о/с, який є актом індивідуальної дії та на підставі якого відповідачем проводилась виплата коштів, не оскаржив, відтак, наказ № 30 о/с є чинним.

Також зазначає, що Головне управління НП у Львівській області не позбавляло позивача права на відпустку, оскільки грошова компенсація за невикористані дні відпустки за попередні роки законом не передбачена, а встановлено правило надання чергової відпустки поліцейському до кінця календарного року. Зауважує, що Головне управління НП у Львівській області є бюджетною установою, фінансування якої передбачено лише на поточний календарний рік.

Покликаючись на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2020 у справі № 808/2122/18, відповідач стверджує, що відсутні підстави для виплати позивачу грошової компенсації за невикористану відпустку за 2017 - 2021 роки.

Скаржник також подав додаткові пояснення в яких зокрема вказав, що Законом від 15.03.2022 № 2123-IX статтю 60 Закону № 580-VIII викладено в новій редакції. А зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключають можливість субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства та інших загальних законів до регулювання порядку проходження та припинення служби поліцейськими на умовах та порядку, що встановлені Законом № 580-VIII.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області від 30.01.2022 № 30 о/с «Про особовий склад» полковник поліції ОСОБА_1 звільнений зі служби в поліції на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу).

У своєму листі ГУ НП у Львівській області вказало:

«…відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», вся інформація та накази за періоди 2015-2019 роки були знищені, згідно Акту про вилучення та знищення документів під час введення воєнного стану в Україні від 26.02.2022 № 89/01/10-2022. Тому надати інформацію та відповідні документи про надані та використані основні та додаткові відпустки ОСОБА_1 у період з 2017 - 2019 роки не надається можливим.

Одночасно зазначаємо, що за період проходження служби в ГУНП у Львівській області з 2020 - 2021 роки ОСОБА_1 належні такі відпустки, а саме:

- за 2020 рік - 30 діб основної відпустки та 15 діб додаткової відпустки;

- за 2021 рік - 30 діб основної відпустки та 15 діб додаткової відпустки.

Крім цього повідомляємо, що відповідно до обліків управління кадрового забезпечення ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 за час проходження служби в ГУНІІ у Львівській області з 2020 - 2021 роки використав щорічні відпустки у кількості:

- за 2020 рік - частину щорічної оплачуваної основної відпустки тривалістю 10 діб, з 01 по 10 жовтня 2020 року (наказ ГУНІ у Львівській області від 23.09.2020 № 159 о/c-в);

- за 2021 рік - щорічну оплачувану основну відпустку тривалістю 30 діб, з 07 липня по 05 серпня 2021 року (наказ ГУНП у Львівській області від 07.07.2021 № 101 o/c-B).

Невикористані дні щорічних відпусток за період з 2020 - 2021 роки становлять 50 діб, а саме:

- за 2020 рік - у кількості 20 діб основної відпустки та 15 діб додаткової відпустки;

- за 2021 рік - у кількості 15 діб додаткової відпустки».

Відповідно до листа Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17.03.2023 № Д-22/Аз/05-13-223, наданого на адвокатський запит, ОСОБА_1 згідно з рапортом від 14.09.2020 та наказу ГУНП у Львівській області від 23.09.2020 № 159 о/с-в надано частину щорічної оплачуваної основної відпустки за 2020 рік, тривалістю 10 діб, з 01 по 10 жовтня 2020 року. Згідно з рапортом від 06.07.2021 та наказу ГУНП у Львівській області від 07.07.2021 № 101 о/с-в надано частину щорічної оплачуваної основної відпустки за 2021 рік, тривалістю 30 діб, з 07 липня по 05 серпня 2021 року. Також у своєму листі ГУ НП у Львівській області вказало, що ОСОБА_1 за не використані основні та додаткові оплачувані відпустки за періоди 2020 - 2021 роки компенсація не виплачувалася.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати грошової компенсації за невикористані дні основної та додаткової відпустки за 2017 - 2021 роки в кількості 155 днів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції покликався на те, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. Не передбачено позбавлення поліцейського права на відпустку, яке він уже отримав у попередньому календарному році. Водночас надано право працівнику використати право на відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Отже, у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже це суперечить суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору в частині задоволених вимог, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), в редакції. Яка була чинною на момент звільнення позивача.

Згідно з частинами першою, третьою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 60 Закону № 580-VIII передбачено, що проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 92 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 93 Закону № 580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році. Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання із чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Закон України «Про відпустки» від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96-ВР) установлює державні гарантії права на відпустки, визначає умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 504/96-ВР у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться в частині першій статті 83 КЗпП України.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішній справ України від 06.04.2016 за № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок № 260) передбачено, що за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що законом не виключаються випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року. При цьому не передбачено позбавлення такої особи права на відпустку, яке вона вже отримала в попередньому календарному році.

В наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки, що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, оскільки це суперечить суті та гарантіям як трудового так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 19 січня 2021 року в справі № 160/10875/19.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача про те, що компенсація за невикористані додаткові відпустки обмежується тільки роком звільнення поліцейського та не поширюється на роки, що передували звільненню.

Вказані норми в сукупності свідчать про те, що у випадку звільнення поліцейського, йому виплачується компенсація за всі невикористані ним дні відпустки.

Щодо кількості днів невикористаних відпусток за період 2017 - 2021 років, за які позивачу не нарахована та не виплачена грошова компенсація, суд враховує таке.

Із доданих до матеріалів справи копій рапортів ОСОБА_1 про надання відпусток, суд встановив, що невикористаними позивачем фактично залишилося 130 діб відпустки: за 2017 рік - 20 діб (основна), за 2018 - 15 діб (основна), за 2019 - 45 діб (30 основна та 15 додаткова), за 2020 - 35 діб (20 основна та 15 додаткова), за 2021 - 15 діб (додаткова).

Жодних відомостей про виплату позивачу грошової компенсації за невикористані дні щорічних оплачуваних основної та додаткової відпусток за вказані спірні роки відповідач суду не надав.

Щодо доводів скаржника про те, що Законом від 15.03.2022 № 2123-IX статтю 60 Закону № 580-VIII викладено в новій редакції, у зв`язку з чим зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01.05.2022, виключають можливість субсидіарного застосування загальних норм трудового законодавства та інших загальних законів до регулювання порядку проходження та припинення служби, колегія суддів зазначає, що такі зміни не можуть враховуватися при розгляді цієї справи, оскільки спірні відносини у часі виникли раніше.

За таких обставин справи, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні відпусток за 2017 - 2021 роки, в загальній кількості 130 доби

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року у справі № 380/9243/23 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин