Справа № 466/12908/23
Суддя: Свірідова В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

встановив:

04.12.2023 ОСОБА_1 пред`явив в суд позовну заяву до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить постанову командира роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції Лоштина Андрія Тарасовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №504432 від 29 листопада 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч.3 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 680 грн. скасувати, а справу про адміністративне правопорушення в цій частині закрити; стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір в сумі 536грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №504432 від 29 листопада 2023 року командира роти 1 батальйону 2 Управління патрульної поліції у Львівської області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.122, ст.125 КУпАП та, керуючись ч.2 ст.36 КУпАП, в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, на нього накладено штраф в розмірі 680 грн.

Як слідує з постанови, 25 листопада 2023 року о 12:49 год. на пр.Чорновола- вул.Детька у м.Львові він, як водій автомобіля «Шкода-Фабія» номерний знак ВСІ НОМЕР_1 :

1) не виконав вимог дорожнього знаку 5.11 «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів», дорожньої розмітки 1.27 що позначає виділену смугу для руху маршрутних транспортних засобів;

2) після зупинки на вимогу поліцейського не увімкнув аварійну сигналізацію,

чим, на думку Інспектора, порушив п. 17.1 та 9.9 «б» Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 і скоїв вищевказані адміністративні правопорушення.

Як при винесенні Постанови, так і на даний час він повністю визнаю допущене ним порушення п.9.9 «б» ПДР (не увімкнення аварійної сигналізації після зупинки на вимогу поліцейського), за що згідно ст.125 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді попередження, тому спір у цій частині відсутній.

Однак, він категорично не погоджується із рішенням Інспектора про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, оскільки у скоєнні вищевказаного правопорушення себе вважає невинним, а постанову у цій частині незаконною, необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, а сама справа - закриттю.

Відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення та не дослідив усі обставини, атому винесена постанова є необґрунтованою і незаконною.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач позовні вимог підтримав в повному обсязі, та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Шкробак О.М. у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду повідомлені належним чином, на адресу суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, покликаючись на аргументи та мотиви викладені у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні відносини між сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судом встановлено, що постановою серії БАД №504432 від 29.11.2023, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 122, ст.125 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00гривень.

Відповідно до вищевказаної постанови, водій ОСОБА_1 15.11.2023року о 12:49год. в м. Львові по пр. Чорновола вул. Детька, керував транспортним засобом автомобілем марки Шкода Фабія д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу д.з.5.11 «смуга для руху маршрутних транспортних засобів», дорожньої розмітки 1.27, що позначає виділені смугу для руху маршрутних транспортних засобів та також на законну вимогу поліцейського не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч.3 ст.122, ст.125 КУпАП, та на підставі ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00гривень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Складання постанови без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення є неправомірними, що підтверджується Постановою Верховного суду у справі №357/10134/17 від 23.10.2019, подібні постанови підлягають скасуванню.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008. В силу принпицу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У зв`язку з цим посадова особа зобов`язана розглянути всі сторони адміністративного правопорушення, оцінити його наслідки, переконатись, що внаслідок його вчинення не завдана значна шкода окремим громадянам або суспільству, дослідити обстановку, в якій вчинене порушення, особу порушника, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність та інше.

Частина 3 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Ч.3 ст.258 КпАП України вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КпАП України, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Ч.5 ст.258 КУпАП вказує, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи. Звинувачення не може ґрунтуватися лише на припущеннях працівника патрульної поліції. Так, стаття 62 Конституції України передбачає, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Якщо ж поліцейський встановив докази, які вказують на вчинення правопорушення та посилається на них, водій має право ознайомитися з цими доказами, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора. А якщо працівник поліції відмовився надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого доказу не існує.

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, адміністративним правопорушенням зокрема є ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Згідно пункту 17.1 ПДР на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі.

Більше того, відповідно до імперативних приписів п. 2.15 ПДР, водій таксі має право рухатися на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 або 5.11 та здійснювати посадку та висадку пасажирів у межах такої смуги.

Відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 ПДР розпізнавальним знаком «Таксі» є квадрати контрастного кольору (сторона - щонайменше 20 мм), які розміщені у шаховому порядку у два ряди. Знак встановлюється на даху транспортних засобів або наноситься на боковій їх поверхні. При цьому повинно бути нанесено щонайменше п`ять квадратів.

Крім того визначення «таксі» міститься у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 5 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, відповідно до якого таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку.

Отже виходячи зі змісту вищевказаної норми Закону №2344, належність автомобіля до категорії «таксі» має бути підтверджена сукупністю наступних ознак:

1) легковий автомобіль;

2) наявність на даху автомобіля розпізнавального ліхтаря оранжевого кольору;

3) наявність в автомобілі діючого таксометра;

наявність у верхньому правому кутку лобового скла сигнального ліхтаря із зеленим та червоним світлом;

4) відповідність автомобіля цільовому призначенню - надання послуг з перевезення пасажирів в індивідуальному порядку.

Відповідність автомобіля «Шкода-Фабія» номерний знак НОМЕР_2 вищевказаним ознакам та його належність до категорії «таксі» в розумінні ПДР та Закону №2344 підтверджується наступним:

1) свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 16.11.2019 (копія додається, оригінал знаходиться у мене), відповідно до якого автомобіль «Шкода-Фабія» номерний знак ВСІ НОМЕР_1 належить мені на праві особистої власності та є легковим - категорія В;

2) фототаблицею №1 (додаток 3), з якої слідує, що на даху автомобіля «Шкода- Фабія» номерний знак НОМЕР_2 встановлено розпізнавальний ліхтар оранжевого кольору, а на його дверцятах з лівого та правого боків розміщені композиції з квадратів у шаховому порядку;

3) фототаблицею №2 (додаток 4), з якої слідує, що в салоні автомобіля «Шкода- Фабія» номерний знак ВСІ НОМЕР_1 встановлено таксометр;

4) фототаблицею №3 (додаток 5), з якої слідує, що у верхньому правому кутку лобового скла автомобіля «Шкода-Фабія» номерний знак НОМЕР_2 встановлено сигнальний ліхтар із зеленим та червоним світлом;

5) наявність на дверцятах автомобіля композиції з квадратів у шаховому порядку;

6) витягом Державної служби України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпеки) №717 від 08.11.2023 (копія додається, оригінал знаходиться в Укртрансбезпеці), відповідно до якого мені видано ліцензію на внутрішні перевезення пасажирів на таксі;

7) протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу ТзОВ «ТРАНС- ВИМІР» № 01650-03643-23 від 09.11.2023 (копія додається, оригінал знаходиться у мене), відповідно до якого автомобіль «Шкода-Фабія» номерний знак НОМЕР_2 має призначення «таксі» та визнаний технічно справним.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Здійснюючи розширений аналіз ч.4 ст. 129 Конституції України принципу змагальності та рівноправності сторін у судочинстві - обов`язок доведення законності застосування адміністративного стягнення, лежить на органі (посадовій особі), який виніс оскаржуване рішення.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, на адресу суду подав відзив, однак не представив суду достатніх та належних доказів підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надав документів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення до відповідальності позивача.

Відповідно до ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюютьс -1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Разом з тим, згідно з ст.1 КпАП України, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, вихованням громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст.293 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Зазначена постанова судом перевірялась на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо, добросовісно, розсудливо.

З наведених обстави суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, не доведена, прийняте рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, за відсутності достатніх даних про вчинення правопорушення, відповідно постанова серії БАД №504432 від 29.11.2023 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Окрім зазначеного вище суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у судовому засіданні.

Таким чином, судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи прийнято обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на положення ст. 132, 139 КАС України, у разі задоволення позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, зокрема ті, що пов`язані за сплатою судового збору, відтак суд вважає за доцільне стягнути із бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь позивача дані витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536,80грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 19, 20, 72-78, 229, 269, 286, 293, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Постанову серії БАД №504432 від 29.11.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не у автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ч.3 ст.122 КУпАП закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області сплачений судовий збір у розмірі 536,80грн. (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят коп.).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , місце знаходження за адресою: м. Київ, вул. Федора Ернста,3.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В. В. Свірідова