Справа № 420/23441/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23441/23

Категорія: 111030000 Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту:30.11.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення, розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АГРІТЕРРА ТРАНС" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування в повному обсязі податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року про застосування 500 000 грн. штрафних санкцій до ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС";

- визнання протиправним та скасування розпорядження ГУ ДПС у Одеській області від 01 травня 2023 року №132-р, в частині анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року;

- зобов`язання ГУ ДПС у Одеській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, інформацію щодо анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що під час проведення фактичної перевірки посадові особи ГУ ДПС в Одеській області не встановили сам факт зберігання ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" пального, його кількість, місце та спосіб зберігання, не проводили інвентаризацію пального в місці зберігання, не знімали залишки товарно-матеріальних цінностей, не проводили відбір зразків тощо. При цьому, сама тільки наявність у ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" ліцензії на право зберігання пального для пересувного напівпричепа-паливозаправника, факт придбання пального та наявність його залишків не свідчить про зберігання пального у вказаних місцях без ліцензії. Зазначені в Акті перевірки порушення ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) не відповідають дійсності, а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Також, позивачем наголошено, що висновки контролюючого органу про подання ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" недостовірних даних, є необґрунтованими та недоведеними, а тому підстави для прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження від 01 травня 2023 року №132-р в частині анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 у розумінні приписів абз.10 ч.52 ст. 15 Закону №481/95-ВР, також відсутні.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ГУ ДПС в Одеській області на підставі Наказу від 21 лютого 2023 року №1039-п проведено фактичну перевірку ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" (), за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. Лазурна, буд.7А, офіс 5. За результатами перевірки складено Акт про результати фактичної перевірки від 01 листопада 2021 року №3874/15-32-09-06/43744253, в якому встановлено наступні порушення: ст. 15 Закону №481/95-ВР. Також, відповідач стверджує, що перевіркою встановлено, що ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" здійснює зберігання пального ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" (код за ) в напівпричепі-паливозаправнику марки EVERLAST 2019 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на який отримано ліцензію виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки за №2200325 від 19 вересня 2022 року, чим порушено вимоги ч.1 ст. 15 Закону №481/95-ВР. Крім того, згідно наданих ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" перевірки документів, встановлено порушення вимог абз.10 ч.52 ст. 15 Закону №481/95-ВР в частині подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки). За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС Одеській області винесено оскаржувані Розпорядження про анулювання ліцензії на право зберігання пального від 01 травня 2022 року №132-р, а також податкове повідомлення-рішення від 20 квітня 2023 року №6814/15-32-09-06 про застосування штрафних санкцій на суму 500 000 грн.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року у задоволенні адміністративного позову ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" до ГУ ДПС в Одеській області про визнання та скасування податкового повідомлення-рішення, розпорядження та зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги:

- з акта перевірки не зрозуміло, яке саме правопорушення нібито виявлено контролюючим органом зберігання пального без ліцензії або надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання. Це не дає можливості встановити чітку норму законодавства, порушення якої зафіксовано відповідачем та яка стала підставою для застосування штрафних (фінансових санкцій). В розрахунку фінансових санкцій оскаржуваного податкового повідомлення-рішення в графі "вид порушення" вказано посилання на ч.45 ст. 15 Закону №481/95-ВР. Отже, контролюючим органом у даному випадку було притягнуто позивача до відповідальності за правопорушення, факт вчинення якого відповідачем не встановлювався, оскільки у п.3 "Перевіркою встановлено" Акта перевірки йшлося про порушення ч.1 ст. 15 Закону №481/95-ВР. Таким чином, ані акт фактичної перевірки, ані оскаржуване податкове повідомлення рішення не відповідають вимогам систематизованого, чіткого, об`єктивного та повного викладу фактів виявлених порушень законодавства, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного податкового повідомлення рішення. Отже, суд першої інстанції не надав правової оцінки суперечності, чи встановлено порушення ч.1 ст. 15 Закону №481/95-ВР чи порушення ч.45 ст. 15 Закону №481/95-ВР;

- висновки контролюючого органу про порушення вимог Закону №481/95-ВР не можуть ґрунтуватись лише на факті отримання ліцензії на право зберігання пального на той об`єкт, який того не потребує (пересувний напівпричіп-паливозаправник), за умови, що контролюючі органи постійно наполягали на тому, що пересувні напівпричепи- паливозаправники потребують отримання ліцензії на право зберігання пального, в тому числі приймаючи численні рішення про застосування штрафних санкцій. Стала позиція податкових органів у судах також полягала в тому, що пересувні напівпричепи-паливозаправники потребують отримання ліцензії на право зберігання пального. Це призводить до того, що будь-які дії платника податків (отримання відповідної ліцензії або її неотримання) можуть трактуватись контролюючим органом як порушення законодавства;

- порядок отримання ліцензій на право зберігання пального не зобов`язує, щоб об`єкт, на який отримується ліцензія, знаходився у виключному володінні одного суб`єкта господарювання. При тому, ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" не може нести відповідальність за те, яким чином ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" розміщує і переміщує пальне за допомогою пересувного паливозаправника. Виходячи лише з перебування пересувного паливозаправника в оренді двох суб`єктів господарювання, контролюючий орган зробив безпідставний висновок про надання під час фактичних перевірок, проведених у 2022 році ГУ ДПС в Одеській області щодо діяльності ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" () з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері обігу підакцизних товарів, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв, не було виявлено порушень. Отже, пальне, придбане ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД", яке належним чином обліковувалось за ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД", знаходилось у орендованому напівпричепі-паливозаправнику і використовувалось в оптовій торгівлі пальним за відсутності місць оптової торгівлі, що не вимагає отримання ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" ліцензії на право зберігання пального. ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" не укладало договорів про зберігання пального і не зберігало пальне для інших суб`єктів господарювання;

- під час проведення фактичної перевірки посадові особи відповідача не встановили сам факт зберігання позивачем пального, його кількість, місце та спосіб зберігання, не проводили інвентаризацію пального в місці зберігання, не знімали залишки товарно-матеріальних цінностей, не проводили відбір зразків тощо, про що свідчить Акт перевірки. Висновок контролюючого органу про порушення позивачем вимог ч.1 ст. 15 Закону №481/95-ВР ґрунтується виключно на аналізі інформації, наведеної в акцизних накладних. Акцизні накладні, на які міститься посилання в Акті перевірки, є доказом, що підтверджує факт придбання пального ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД", однак вони не можуть слугувати доказом зберігання ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" пального. Отже, не було доведено зберігання пального ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" за адресами: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, вул. Мізікевича, буд. 61-А; Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Сергеєва-Ценського, буд.14 та Україна, Львівська область, м. Львів, Залізничний р-н, вул. Данила Апостола, буд.9-А, отже не встановлені обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

У відзиві ГУ ДПС в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року про відмову в задоволення позовних вимог ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" є таким, що не підлягає скасуванню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" () зареєстроване в якості юридичної особи, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 03 серпня 2020 року номер запису: 0004558. Основним видом діяльності є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт (основний) 52.10 Складське господарство 50.40 Вантажний річковий транспорт 50.20 Вантажний морський транспорт 49.20 Вантажний залізничний транспорт 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту 52.24 Транспортне оброблення вантажів.

19 вересня 2022 року ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" ГУ ДПС в Одеській області видано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2200325, з терміном дії з 19 вересня 2022 року до 19 вересня 2027 року.

21 лютого 2023 року ГУ ДПС в Одеській області видано Наказ №1039-п "Про проведення фактичної перевірки ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" з метою здійснення контролю за суб`єктами господарювання, які протягом 2023 року отримували пальне (наливом) на адреси господарських одиниць, за якими відсутні або анульовані ліцензії на право зберігання пального, керуючись статтями п.п.19.1.4 п.191.1 ст. 191, п.п.191.1.14 п.191.1 ст. 191, ст. 20, п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями).

На підставі Наказу ГУ ДПС в Одеській області №1039-п від 21 лютого 2023 року, та направлень від 21 лютого 2023 року №2133/15-32-09-02, №2134/15-32-09-02 23 лютого 2023 року проведено фактичну перевірку ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" () з питань дотримання вимог законодавства України при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним.

В ході проведення фактичної перевірки, ГУ ДПС в Одеській області, відповідно до п.п.20.1.6 п.20.1 ст. 20, п.85.2, п.85.4 ст. 85 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами), зверталося до ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" (код за ) з відповідною письмовою вимогою від 23 лютого 2023 року №б/н, щодо надання інформації та її документальне підтвердження з питань обігу підакцизних товарів. З урахуванням чого, 02 березня 2023 року та 06 березня 2023 року ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" надало первинні документи разом з супровідними листами, а саме: ліцензія на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2200325 від 19 вересня 2022 року на 2 аркушах; документи підтверджуючі місцезнаходження суб`єкта господарювання, а саме паспорт громадянина України ОСОБА_1 , що є засновником компанії, витяг з єдиного державного демографічного реєстру, технічний паспорт на приміщення за адресою АДРЕСА_1 з зазначенням власників та розміру частки власності, усього на 6 аркушах; договір оренди офісу на 3 аркушах; публічний договір купівлі-продажу товарів з використанням паливних карток №8006310, на 12 аркушах; договір оптової поставки товарів №43744253-НП, на 6 аркушах; договір оренди ТЗ від 30 червня 2022 року, на 5 аркушах; договір оренди ТЗ від 01 вересня 2022 року, на 3 аркушах; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (автоцистерни); видаткові накладні на придбання пального, усього на 12 аркушах; акти прийому-передачі пального по картках, усього на 5 аркушах; оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 за період з 16 вересня 2022 року по 28 лютого 2022 року, усього на 6 аркушах.

За наслідками вказаної перевірки ГУ ДПС в Одеській області 06 березня 2023 складено Акт №3874/15-32-09-06/43744253 "Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", у висновках котрого встановлено порушення з боку позивача вимог ч.1 ст. 15 Закону №481/95-ВР, за яке передбачена відповідальність згідно із абз.24 ч.2 ст. 17 цього Закону №481/95-ВР. Також, вказано, що за порушення абз.10 ч.52 ст. 15 Закону №481/95-ВР в частині подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), анулюється".

27 березня 2023 року ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" було складено та направлено заперечення на Акт перевірки разом з додатковими документами, за результатами розгляду котрих 13 квітня 2023 року від ГУ ДПС в Одеській області отримано відповідь про результати розгляду заперечень №4436/КПР/15-32-09-06-06 від 07 квітня 2023 року, внаслідок чого висновки Акта перевірки ГУ ДПС в Одеській області змінено частково, а саме викладено розділи "Перевіркою встановлено" і "Висновок перевірки" Акта перевірки в іншій редакції, а саме абз.1 п.3 "Висновок перевірки" Акта про результати фактичної перевірки від 06 березня 2023 року №3874/15-32-09-06/43744253 викладено в такій редакції: "За порушення ч.45 ст. 15 Закону №481/95-ВР " передбачена відповідальність згідно із абз.24 ч.2 ст. 17 цього Закону. Абз.2 п.3 "Висновок перевірки" за порушення абз.10 ч.52 ст. 15 Закону №481/95-ВР та в частині подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), залишено без змін.

На підставі висновків Акта перевірки від 06 березня 2023 року №3874/15-32-09-06/43744253 "Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", зі змінами від 07 квітня 2023 року, ГУ ДПС в Одеській області 20 квітня 2023 року винесено податкове повідомлення-рішення №6814/15-32-09-06 про застосування до ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" 500 000 грн. штрафних санкцій.

Також, 01 травня 2023 року ГУ ДПС в Одеській області винесено Розпорядження №132-р "Про анулювання ліцензій", у тому числі, Ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року, відповідно ст. 15 Закону №481/95-ВР, що використовуються в електронних сигаретах, та пального".

Не погоджуючись з означеним податковим повідомленням-рішенням №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року, ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС", на підставі ст. 56 ПК України, оскаржило його в адміністративному порядку, та 07 серпня 2023 року отримало рішення Державної податкової служби України №18329/6/99-00-06-03-01-06 про результати розгляду скарги, яким оскаржуване податкове повідомлення-рішення №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року, залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи неправомірними дії ГУ ДПС в Одеській області щодо прийняття податкового повідомлення-рішення №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року, а також Розпорядженням від 01 травня 2023 року №132-р, ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" звернулось до суду з даною позовною заявою щодо визнання їх протиправними та скасування.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" є розпорядником транспортного засобу напівпричіп-паливозаправник (автоцистерна) EVERLAST, з державним номером НОМЕР_1 , та сідельного тягача Scania з державним номером НОМЕР_2 , які мають статус пересувного акцизного складу, та використовуються для переміщення та зберігання в них пального по митній території України, тобто використовуються як пересувний акцизний склад.

При цьому, судом першої інстанції відхилено твердження позивача, що Закон №481/95-ВР покладає обов`язок на суб`єкта господарювання отримувати ліцензію на зберігання пального лише щодо стаціонарних об`єктів зберігання пального, як такі, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, позаяк приписами Закону №481/95-ВР встановлено, що суб`єкту господарювання, який є розпорядником акцизного складу пересувного, використовує транспортний засіб паливозаправник (бензовоз), з метою доставки та зберігання пального, необхідно отримати ліцензію на зберігання пального на місце (територію), де знаходиться паливозаправник (бензовоз), як ємність, що використовується для зберігання пального.

Відтак, аналізуючи вище окреслене, встановлені фактичні обставини, та наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості та підтвердженності висновків ГУ ДПС в Одеській області, викладених в акті перевірки від 06 березня 2023 року №3874/15-32-09-06/43744253, та, як наслідок, безпідставності та неправомірності позовних вимог ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року про застосування 500 000 грн. штрафних санкцій до ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС"; визнання протиправним та скасування Розпорядження ГУ ДПС у Одеській області від 01 травня 2023 року №132-р, в частині анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року, зобов`язання ГУ ДПС у Одеській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, інформацію щодо анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року, та відповідно відсутності законодавчо передбачених підстав для їх задоволення.

Суд першої інстанції також вказав, що вищевикладене спростовує твердження позивача, наведені у позовній заяві, та додаткових письмових поясненнях до адміністративного позову, а решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не знівельовують.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Стаття 15 Закону №481/95-ВР визначає умови провадження діяльності з імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.

Відповідно ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлена відповідальність за порушення норм цього Закону. Так, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Колегія суддів зазначає, що цією нормою встановлено щонайменше 22 випадки, за наявності яких до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів та визначено розмір таких. Визначені цією нормою розміри штрафів є або фіксованими, або у відсотковому співвідношенні до вартості товару із визначенням граничної межі.

Отже, ст. 15 Закону №481/95-ВР містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального, а стаття 17 Закону № 481/95-ВР містить значну кількість підстав для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафу в залежності від характеру виявленого правопорушення.

Склад правопорушення відповідач стверджує, що штрафні санкції застосовані на підставі акта перевірки у зв`язку із порушенням позивачем вимог Закону №481/95-ВР щодо зберігання пального без наявності відповідної ліцензії.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач (ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС") не заперечує факт придбання дизельного пального яке, згідно акцизних накладних №1 та №2, 01 лютого 2023 року реалізовано ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" (код за ) в кількості 11 112,04 літрів з використанням пересувного акцизного складу номер державної реєстрації НОМЕР_1 , який орендовано ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС". Адреси відвантаження: Україна, Вінницька область, м. Вінниця, вул. Сергеєва-Ценського, буд 14 та Україна, Львівська область, м. Львів, Залізничний р-н, вул. Данила Апостола, буд. 9-А. Вищезазначені обсяги ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" (код за ) придбало на акцизному складі 1006881 за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське вул. Мізікевича, 61-А, який належить ПП "УКРПАЛЕТСИСТЕМ" (код за ).

Разом з тим, апелянт вказує, що посадовими особами відповідача не зафіксовано ні загального обсягу пального, що зберігалось відповідачем станом на час проведення перевірки, ні місця та способу зберігання і характеристик споруд для цього. Окрім того, знаходження пального в паливних баках транспортних засобів чи сільськогосподарської техніки, у тому числі паливо-цистерні автомобіля, не породжує діяльності зі зберігання пального у розумінні положень Закону №481/95-ВР, а тому не потребує ліцензії.

Вирішуючи питання правильного застосування норм Закону №481/95-ВР в цій частині висновків судів, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно абз.24 ч.2 ст. 17 Закону №481/95-ВР встановлена відповідальність за надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання та/або реалізація пального іншим особам на підставі ліцензії на право зберігання пального, отриманої на підставі заяви виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки відповідно до статті 15 цього Закону, у вигляді штрафних санкцій в сумі 500000 грн.

За змістом ч.ч.7, 8, 10, 16 ст. 15 Закону №481/95-ВР суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва. Суб`єкт господарювання (у тому числі іноземний суб`єкт господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років, а річна плата на право зберігання пального становить 780 гривень.

Частинами 32, 38 ст. 15 Закону №481/95-ВР встановлено, що ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію. Для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

- документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

- акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

- дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Суб`єкти господарювання, що здійснюють зберігання пального, яке не реалізовується іншим особам і використовується виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки, копії зазначених документів не подають. Такі суб`єкти господарювання у заяві зазначають про використання пального для потреб власного споживання чи переробки, загальну місткість резервуарів та ємностей, що використовуються для зберігання пального, та їх фактичне місцезнаходження (ч.45 ст. 15 Закону №481/95-ВР).

При цьому, згідно ч.19 ст. 15 Закону №481/95-ВР ліцензія на право зберігання пального не отримується на місця зберігання пального, що використовуються:

- підприємствами, установами та організаціями, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевого бюджету;

- підприємствами, установами та організаціями системи державного резерву;

- суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) для зберігання пального, яке споживається для власних виробничо-технологічних потреб виключно на нафто- та газовидобувних майданчиках, бурових платформах і яке не реалізується через місця роздрібної торгівлі.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР надано визначення поняттям, зокрема:

- зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик;

- місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Разом з тим, Закон №481/95-ВР не визначає, що саме розуміється під власним споживанням пального, а так само, під поняттям "споруди", "обладнання", "ємності". При цьому, якщо загальні визначення понять "споруда" та "обладнання" є більш чітко окресленими, то поняття "ємність" таким не є і за загальним правилом охоплює абсолютно усі споруди, обладнання, резервуари чи інші пристрої, які мають щонайменшу місткість, до яких можна віднести і паливні баки автомобілів, обладнання, пристроїв. Тому застосування такого поняття в абсолютному значенні у Законі №481/95-ВР робить його вимоги непередбачуваними для суспільства, позаяк, кожен суб`єкт господарювання, який придбав пальне і використовує його, зобов`язаний отримати ліцензію на зберігання пального, що, однак, суперечить правовому змісту запровадження державою вимог щодо ліцензування діяльності зі зберігання пального, метою чого було, зокрема, підвищення контролю за обігом пального не тільки у розрізі суб`єктів господарювання, які займаються такою діяльністю, але й місць, на яких провадиться діяльність зі зберігання пального.

У зв`язку з тим, що Закон №481/95-ВР не дає чіткого розуміння, які саме місця слід вважати місцем зберігання пального, на кожне з яких суб`єкт господарювання зобов`язаний отримати ліцензію, колегія суддів вважає, що задля вирішення спірного у цій справі питання підлягають врахуванню норми ПК України, які надають визначення поняттям, пов`язаним з обігом пального, зокрема, й місць його зберігання.

Згідно пп.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального.

Не є акцизним складом, зокрема:

б) приміщення або територія, на кожній з яких загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів, а суб`єкт господарювання (крім платника єдиного податку четвертої групи) - власник або користувач такого приміщення або території отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам.

Критерій, визначений цим підпунктом, щодо загальної місткості ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не застосовується до ємностей суб`єктів господарювання, які є розпорядниками хоча б одного акцизного складу;

в) приміщення або територія незалежно від загальної місткості розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального, власником або користувачем яких є суб`єкт господарювання - платник єдиного податку четвертої групи, який отримує протягом календарного року пальне в обсягах, що не перевищують 10000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліцензії), та використовує пальне виключно для потреб власного споживання і не здійснює операцій з реалізації та зберігання пального іншим особам;

г) паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої;

ґ) приміщення або територія, у тому числі платника податку, де зберігається або реалізується виключно пальне у споживчій тарі ємністю до 5 літрів включно, отримане від виробника або особи, яка здійснила його розлив у таку тару.

Відповідно до пп.14.1.6-1 п.14.1 ст. 14 ПК України акцизний склад пересувний - транспортний засіб (автомобільний, залізничний, морський, річковий, повітряний, магістральний трубопровід), на якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий на митній території України.

Транспортний засіб набуває статусу акцизного складу пересувного протягом періоду його використання для:

а) переміщення в ньому митною територією України пального або спирту етилового, що реалізується (крім пального або спирту етилового, що переміщується митною територією України прохідним транзитом або внутрішнім транзитом, визначеним пп."а" п.2 ч.2 ст. 91 МК України);

б) зберігання в ньому пального або спирту етилового на митній території України;

в) ввезення пального або спирту етилового на митну територію України, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених ст. 229 цього Кодексу.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які належить декільком розпорядникам акцизного складу пересувного, є декількома акцизними складами пересувними, кількість яких дорівнює кількості власників пального або спирту етилового, що переміщується та/або зберігається в такому транспортному засобі.

Транспортний засіб, в якому переміщується та/або зберігається пальне або спирт етиловий, право власності на які переходить від одного суб`єкта господарювання до іншого, вважається іншим акцизним складом пересувним.

Не є акцизним складом пересувним:

- транспортний засіб, що використовується суб`єктом господарювання, який не є розпорядником акцизного складу та платником акцизного податку, для переміщення на митній території України власного пального або спирту етилового для потреб власного споживання чи промислової переробки;

- паливний бак транспортного засобу.

Крім того, відповідно пп.14.1.212 п.14.1 ст. 14 ПК України реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України:

- у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками;

- при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

До власного споживання також відносяться операції із заправлення пальним за договорами підряду при одночасному виконанні таких умов:

а) замовники за договорами підряду не здійснюють реалізацію пального іншим особам, крім реалізації бензолу поза межами митної території України в митному режимі експорту;

б) заправлення здійснюється в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, які: призначені для виконання робіт на землях сільськогосподарського або лісового призначення, на землях, наданих гірничим підприємствам для видобування корисних копалин та розробки родовищ корисних копалин, а також для виконання робіт з будівництва доріг; належать іншим особам; виконують роботи протягом строку дії договору підряду виключно на зазначених у цьому пункті землях, що перебувають у власності або користуванні замовника;

в) транспортні засоби, що здійснюють заправлення в паливний бак машин, механізмів, техніки та обладнання для агропромислового комплексу, у паливний бак транспортних засобів спеціального призначення або в паливний бак спеціального обладнання чи пристрою, зазначені в підпункті "б" цього підпункту, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з такого транспортного засобу.

Згідно з пп.пп.14.1.224, 14.1.224-1 п.14.1 ст. 14 ПК України розпорядник акцизного складу суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу.

Розпорядник акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання платник акцизного податку, який є власником пального або здійснює діяльність з виробництва спирту етилового та який з використанням транспортного засобу незалежно від того, кому належить такий транспортний засіб: реалізує або зберігає пальне або спирт етиловий; ввозить пальне на митну територію Україні, з якого сплачено акцизний податок або на умовах, визначених статтею 229 цього Кодексу.

При переході від одного суб`єкта господарювання до іншого права власності на пальне або спирт етиловий, що переміщується та/або зберігається у транспортному засобі, відбувається зміна розпорядника акцизного складу пересувного.

Не є розпорядником акцизного складу пересувного суб`єкт господарювання (перевізник, експедитор), який здійснює транспортування пального або спирту етилового.

З урахуванням вищенаведених правових норм ПК України та Закону №481/95-ВР, колегія суддів доходить висновку, що зберігання пального нерозривно пов`язане із наявністю у суб`єкта господарювання споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування (місця зберігання пального). Наявність у суб`єкта господарювання обов`язку з отримання ліцензії на право здійснення діяльності зі зберігання пального, яка опосередковується придбанням та використанням суб`єктом господарювання пального для задоволення своїх власних виробничих потреб при провадженні його господарської діяльності (не пов`язаної з метою отримання доходу від зберігання пального як виду економічної діяльності) залежить саме від наявності у суб`єкта господарювання місця зберігання пального, яке за своїми ознаками (характеристиками) відповідає визначенню "акцизного складу" та/або "акцизного складу пересувного", незалежно від того чи зареєстрований такий суб`єкт платником акцизного податку, розпорядником акцизного складу та/або наявністю підстав для реєстрації такого місця як акцизного складу. Відповідно, у випадку, якщо наявне у суб`єкта господарювання місце зберігання пального відповідає ознакам, які ПК України встановлює як виключення з визначення "акцизного складу" та/або "акцизного складу пересувного", такий суб`єкт не має обов`язку отримувати ліцензію на право зберігання пального у такому місці.

Отже, для оцінки наявності в діях суб`єкта господарювання складу правопорушення у вигляді здійснення діяльності зі зберігання пального без отримання відповідної ліцензії, з`ясуванню підлягають місце та спосіб його зберігання, мета придбання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), обсяги споживання, закупівлі та обставини використання пального. Ці обставини складають об`єктивну та суб`єктивну сторони правопорушення. Сам по собі факт наявності "на балансі" у суб`єкта господарювання невикористаного пального не є достатньою обставиною для його кваліфікації як зберігання пального без отримання відповідної ліцензії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20 та у постанові від 15 червня 2022 року у справі №260/3859/20.

Отже, враховуючи наведені положення, зокрема, пп.14.1.6 п.14.1 ст. 14 ПК України, встановлені судами обставини справи та правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 31 травня 2022 року у справі №540/4291/20, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав вважати, що діяльність позивача підпадає під визначення "надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання", яка підпадає під вимоги ліцензування у розумінні Закону №481/95-ВР, відповідно, позивач не мав обов`язку отримувати ліцензію для здійснення такої діяльності.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що перевірка дотримання вимог Закону №481/95-ВР здійснюється податковими органами шляхом проведення фактичних перевірок, за результатами якої у випадку встановлення порушення норм цього Закону, складається акт перевірки, який згідно з усталеною позицією Верховного Суду є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу.

Діяльність суб`єкта господарювання зі зберігання пального у місці, яке не підпадає під винятки, передбачені ст. 15 Закону №481/95-ВР та ПК України, без наявності відповідної ліцензії утворює склад правопорушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій в сумі 500 000 грн. Такі штрафні санкції застосовуються податковим органом у випадку виявлення під час проведення фактичної перевірки складу податкового правопорушення, передбаченого Законом № 481/95-ВР, що має бути зафіксовано у відповідному акті перевірки.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що під час розгляду справ, пов`язаних із притягненням суб`єктів господарювання до відповідальності за таке правопорушення, предметом доказування є саме підтвердження або спростування виявлених та зафіксованих в акті перевірки порушень вимог Закону №481/95-ВР, в якому має бути чітко зазначено, в чому полягає порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства, яких саме норм та на підставі яких обставин ґрунтується цей висновок.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, встановлено обставини придбання та кількість придбаного пального ТОВ "АГРІТЕРА ТРЕЙД".

Однак, безпосередньо в акті перевірки відповідачем не зазначено та не встановлено інвентаризації пального на зберіганні, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, відбір зразків пального. Поряд з цим в акті перевірки не відображено і спосіб його зберігання, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей). На ці обставини вказував позивач в ході розгляду справи. Суд першої інстанції дані доводи до уваги не взяв, вказавши невідображення в акті фактичної перевірки конкретної кількості пального, що перебуває на зберіганні, не спростовує факту самого зберігання, оскільки із сукупності інших долучених до матеріалів перевірки документів є можливим встановлення конкретної кількості пального, що залишається невикористаним позивачем.

Колегія суддів вважає наведений висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки у спірних правовідносинах суть фактичної перевірки полягає у безпосередньому встановленні працівниками контролюючого органу (підтвердження або спростування обставин) саме факту здійснення суб`єктом господарювання діяльності із надання послуг із зберігання пального іншим суб`єктам господарювання, а не його придбання.

Крім того, колегія суддів вважає, що невстановлення під час фактичної перевірки обставин здійснення позивачем діяльності зі зберігання пального, часу цієї діяльності та місця, у якому пальне зберігалося, унеможливлює визнання правомірним застосування штрафних санкцій за зберігання пального без наявності ліцензії.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що висновки відповідача про порушення позивачем вимог Закону №481/95-ВР ґрунтуються виключно на аналізі первинної документації (ліцензія на зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) №2200325 від 19 вересня 2022 року, на 2 аркушах; документи підтверджуючі місцезнаходження суб`єкта господарювання, а саме паспорт громадянина України ОСОБА_1 , що є засновником компанії, витяг з єдиного державного демографічного реєстру, технічний паспорт на приміщення за адресою АДРЕСА_1 з зазначенням власників та розміру частки власності, усього на 6 аркушах; договір оренди офісу на 3 аркушах; публічний договір купівлі-продажу товарів з використанням паливних карток №8006310, на 12 аркушах; договір оптової поставки товарів №43744253-НП, на 6 аркушах; договір оренди ТЗ від 30 червня 2022 року, на 5 аркушах; договір оренди ТЗ від 01 вересня 2022 року, на 3 аркушах; свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (автоцистерни); видаткові накладні на придбання пального, усього на 12 аркушах; акти прийому-передачі пального по картках, усього на 5 аркушах; оборотно-сальдові відомості по рахунку 203 за період з 16 вересня 2022 року по 28 лютого 2022 року, усього на 6 аркушах).

Фактичну та кількісну наявність пального відповідач в ході проведення фактичної перевірки не встановлював. Разом з тим, сам факт поставки пального на користь позивача, що останнім не заперечується, жодним чином не свідчить про факт зберігання пального без відповідної ліцензії. Поряд з цим в акті перевірки не відображено відомостей про інвентаризації пального на зберіганні, зняття залишків товарно-матеріальних цінностей, відбір зразків пального, спосіб зберігання пального, технічні характеристики використаних для цього споруд (обладнання, ємностей), тощо.

З урахування зазначеного, колегія суддів суду вважає, що надані відповідачем матеріали фактичної перевірки також не дають підстав вважати, що саме за правопорушення, яке полягає у здійсненні діяльності зі зберігання пального позивача притягнуто до відповідальності.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що недотримання відповідачем вимог до форми і змісту як акта перевірки, так і податкового повідомлення-рішення є підставою для скасування останнього.

Крім того, колегія суддів зазначає, що предметом спору у даній справі також є перевірка правомірності щодо анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 15 Закону №481/95-ВР, ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного письмового розпорядження на підставі, зокрема, у разі встановлення факту подання заявником недостовірних даних у документах, поданих разом із заявою на отримання ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання.

Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.

Колегія суддів наголошує, що згідно вимог ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Колегія суддів вказує, що податковим органом в оскаржуваному рішенні не зазначено з яких фактичних підстав, на підставі яких доказів, ним зроблено висновок про подання позивачем недостовірних даних при отриманні цієї ліцензії, а також не зазначено у якому саме конкретному документі заявником подано недостовірні дані, що свідчить про необґрунтованість такого розпорядження.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідачем під час перевірки та під час оскарження проігноровано надані договори оренди, згідно з якими напівпричіп-паливозаправник (автоцистерна) ЕVЕRLAST з державним номером НОМЕР_1 і сідельний тягач Scania з державним номером НОМЕР_2 , які були передані власником ТОВ "АГРІТЕРРА" () у строкове платне користування двом суб`єктам господарювання ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" і ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" ().

Вищезазначене підтверджується: договором оренди транспортних засобів між ТОВ "АГРІТЕРРА" як орендодавцем і ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" як орендарем від 01 вересня 2022 року (надано під час перевірки); додатковою угодою №1 від 02 вересня 2022 року до договору оренди транспортних засобів між ТОВ "АГРІТЕРРА" і ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" від 01 вересня 2022 року; договором оренди транспортних засобів між ТОВ "АГРІТЕРРА" як орендодавцем і ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" як орендарем від 01 вересня 2022 року; договором спільного користування транспортними засобами, укладеним між ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" і ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД".

Колегія суддів вказує, що за умови встановлення реалізації дизельного пального з використанням пересувного акцизного складу номер державної реєстрації НОМЕР_1 , орендований ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" не дозволяє достовірно стверджувати, що при отриманні ліцензії №2200325 від 19 вересня 2022 року ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" було подано недостовірні дані.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що необхідний перелік документів для отримання ліцензії встановлений ст. 15 Закону №481/95-ВР, який був поданий апелянтом разом із заявою про отримання ліцензії, і з огляду на її видачу, контролюючий орган визнав подані документи достатніми та достовірними.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" не може нести відповідальність за те, яким чином ТОВ "АГРІТЕРРА ТРЕЙД" розміщує і переміщує пальне за допомогою пересувного паливозаправника номер державної реєстрації НОМЕР_1 .

За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржуване розпорядження від 01 травня 2023 року №132-р в частині анулювання ліцензії ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року є необґрунтованим та безпідставним, а отже підлягає скасуванню.

Визначаючись із належним способом захисту порушеного права позивача, колегія суддів вважає, що у даному випадку зобов`язання відповідача видалити з "Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним" інформацію, щодо анулювання ліцензії на право зберігання пального за номером: 2200325, забезпечить ефективне поновлення порушених прав позивача та надасть гарантію остаточного вирішення спору.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" і, відповідно, необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Колегія суддів вирішує питання щодо розподілу судових витрат відповідно ст.ст. 139-143 КАС України.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС" було сплачено судовий збір за подачу адміністративного позову у розмірі 2 684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №150 від 06 вересня 2023 року та 7 500 грн. що підтверджується платіжною інструкцією №147 від 06 вересня 2023 року, та за подачу апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції у розмірі 19 302 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №214 від 29 грудня 2023 року.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що за подачу апеляційної скарги апелянтом мав бути сплачений судовий збір у розмірі 12 220,80 грн. (10 184 грн. (розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду) * 150% *0,8(коефіцієнт пониження при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі)).

Тобто, апелянтом було надміру сплачено судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 7 081,20 грн. (19 302 грн. (сума сплаченого збору) 12 220,80 грн. (сума судового збору, що підлягала сплаті за подачу апеляційної скарги)).

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ "АГРІТЕРРА ТРАНС".

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким позов товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області №6814/15-32-09-06 від 20 квітня 2023 року про застосування 500 000 грн. штрафних санкцій до товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС".

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС в Одеській області від 01 травня 2023 року №132-р, в частині анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Одеській області видалити з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, інформацію щодо анулювання ліцензії товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) від 19 вересня 2022 року №2200325 з терміном дії з 19 вересня 2022 року по 19 вересня 2027 року.

Стягнути з рахунку бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 15, код ЄДРПОУ ВП 44069166) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРІТЕРРА ТРАНС" (68003, вул. Паркова, 46 Б, м. Чорноморськ ) судовий збір у загальному розмірі 22 404 грн. (двадцять дві тисячі чотириста чотири гривні) 80 коп., з яких за звернення до суду з адміністративним позовом у сумі 10 184 грн. (десять тисяч сто вісімдесят чотири гривні) та апеляційною скаргою у сумі 12 220 грн. (дванадцять тисяч двісті двадцять гривень) 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 29 березня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.