Справа № 826/2192/17
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

22 березня 2024 року справа № 826/2192/17

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Захарченка Тараса Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У лютому 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 до Приватного нотаріусу Захарченка Тараса Сергійовича з позовною заявою, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32748310 від 06.12.2016 приватного нотаріуса, який діяв як державний реєстратор, ОСОБА_2 ;

- зобов`язати приватного нотаріуса, який діяв як державний реєстратор, ОСОБА_2 внести запис в державний реєстр про скасування державної реєстрації прав власності ОСОБА_3 на будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, в якому просить: заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Аблов Є.В.) від 13.02.2017 відкрито провадження в адміністративній справі, закінчено підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Аблов Є.В.) від 13.02.2017 відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Аблов Є.В.) від 14.11.2017 зупинено провадження у справі №826/2192/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченка Тараса Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії до набрання законної сили в адміністративній справі №826/1270/17.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2019 дану справу передано для розгляду судді Окружного адміністративного суду м. Києва Смолію І.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Смолій І.В.) від 29.08.2019 прийнято до провадження справу №826/2192/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Захарченка Тараса Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Поновлено провадження у справі №826/2192/17. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання відповідно до статей 257-262 КАС України за наявними в матеріалах судової справи доказами після спливу строку, встановленого судом, для подання додаткових письмових пояснень та доказів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Смолій І.В.) від 12.11.2019 залишено клопотання представника позивача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін без задоволення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Смолій І.В.) від 12.11.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

28.11.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду супровідним листом від 03.01.2023 №03-19/519/23 "Про скерування за належністю справи" надійшли матеріали адміністративної справи №826/2192/17.

28.11.2023 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 прийнято адміністративну справу №826/2192/17 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання на 08.02.2024.

07.02.2024 до Київського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний Суд" від ОСОБА_4 , яка є дружиною позивача ОСОБА_1 , надійшла заява про вступ у справу як третьої особи.

Також, у судовому засіданні 08.02.2024 позивач заявив клопотання про залучення до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача його дружину ОСОБА_4 разом з їхніми малолітніми дітьми ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які з 2017 року зареєстровані у спірному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а також, відповідно, залучити до участі у справі як третю особу Орган опіки та піклування Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 заяву ОСОБА_4 про вступ у справу та клопотання позивача про залучення третіх осіб задоволено. Залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_4 , що діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Службу у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Заяву ОСОБА_7 від 03.01.2024 про залучення до участі у справі як третю особу, - задоволено. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_7 . Відкладено судове засідання у справі на 07.03.2024.

28.02.2024 від представника третьої особи ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення по суті позову, які було долучено судом до матеріалів справи.

07.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який було долучено судом до матеріалів справи.

У судове засідання 07.03.2024 сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У той же час, від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із хворобою дружини ОСОБА_4 . Від третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надійшло клопотання про розгляд справи без участі Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації. Від представника третьої особи ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату задоволенню не підлягає через неповажність таких причин неявки в судове засідання.

Враховуючи, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи 07.03.2024, протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 суд ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі, виходячи з такого.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" указав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні цього Суду у справі "Занд проти Австрії" висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Однак, це не означає, що правопорядок в Україні допускає можливість звертатися з будь-якими позовами (позовними вимогами) до будь-якого суду, адже порядок здійснення судочинства в силу вимог статті 92 Конституції України визначається виключно Законами України, тому право на звернення до суду фізичні та юридичні особи мають здійснювати у порядку та спосіб, визначений законами з питань судочинства.

За приписами статті 6 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів.

Повноваження адміністративних судів щодо розгляду справ адміністративної юрисдикції, порядок звернення до адміністративних судів і порядок здійснення адміністративного судочинства визначаються Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним управлінських функцій саме у тих відносинах, у яких виник спір.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Так, в обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він є власником будинку, який належить йому на праві приватної власності та розташований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.12.2016, що підтверджується Інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №78220019 від 16.01.2017. Позивач вказує, що тривалий час користується вказаним будинком. Також зазначає, що у 2017 році він дізнався про те, що будинок, який належить йому на праві власності, зареєстровано приватним нотаріусом Захарченком Т.С. за іншим власником - ОСОБА_3 , яка відбулась на підставі неправдивої декларації останньої про готовність об`єкта до експлуатації. На думку позивача, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 32748310 від 06.12.2016 приватного нотаріуса, який діяв як державний реєстратор, ОСОБА_2 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки були відсутні підстави переходу права власності на вказаний будинок від позивача до ОСОБА_3 , через державну реєстрацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 за позивачем.

На підтвердження вказаних обставин позивачем до позовної заяви додано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 16.01.2017 №78220019, відповідно до якої 30.11.2016 державним реєстратором Державного підприємства "Сетам" ОСОБА_8 , на підставі інформаційної довідки серії та номер 48/1, виданої ТОВ "БТІ Плюс" від 29.11.2016 та рішення Державного підприємства "Сетам" м. Київ від 01.12.2016 і/н НОМЕР_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 41,5 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, позивач надає Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 05.02.2017 №79616541, згідно з якою 03.12.2016 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Захарченком Тарасом Сергійовичем, на підставі Витягу з ДЗК, виданого ГУ Держгеокадастру у м. Києві від 18.10.2016 № ЗВ-6; інформаційної довідки з ДРРП від 31.08.2016 №67012588; Декларації Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва від 07.11.2016 №КВ45; технічного паспорту, виданого ФОП ОСОБА_9 від 19.10.2016 №19102016/3, на підставі рішення приватного нотаріуса Захарченка Тараса Сергійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 32748310 від 06.12.2016 за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем приватним нотаріусом Захарченком Т.С. був поданий відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ним були вчинені дії при реєстрації документів, які відповідали вимогам чинного на той момент законодавства. Відповідач вказує, що при здійсненні реєстрації останнім було проведено відповідні перевірки документів, наявність відкритого розділу та зареєстрованих речових прав на спірний будинок в інших осіб (інформація з ДРРП індексний номер №74948602 та №74948879 від 06.12.2016), які не показали жодних відомостей про наявний розділ на обєкт нерухомого майна чи права третіх осіб на означений будинок, а тому перешкоди для прийняття рішення про державну реєстрацію права власності та подальшої реєстрації права власності за ОСОБА_3 не було. Більш того, на момент проведення зазначеної реєстрації, за ОСОБА_3 вже було зареєстровано право власності на земельну ділянку :75:016:0572), з місцем розташування: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач повідомив, що у ДРРП за ОСОБА_1 01.12.2016 державним реєстратором Хиба А.В. ДП "Сетам" було зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 , з приміткою "літера "А", по АДРЕСА_1 , який має іншу загальну та житлову площу. Зокрема, в порушення норм Закону та Порядку №1127, така реєстраційна дія було вчинена виключно на підставі Технічного паспорту, без яких-небудь інших документів, в тому числі тих, що підтверджували б законність такої реєстрації, підтвердження права власності тощо. Вказує, що сплачений адмінзбір у розмірі 140 грн передбачає реєстрацію в 5-денний термін, а не в скорочені строки, за які плата в рази збільшена, натомість реєстрація права власності за ОСОБА_1 була проведена вказаним реєстратором за один день. Також, зазначає, що були виконані не усі реєстраційні дії, а саме не завершено відкриття розділу. Окрім того, реєстратор проігнорував, що земля під будинком вже на момент реєстрації була зареєстрована за ОСОБА_3 , що є грубим порушенням законодавства у сфері реєстрації речових прав. Згодом, 22.06.2017 цей же державний реєстратор ОСОБА_8 без будь-якого рішення суду чи інших правових підстав видалив розділ та внесені ним записи про право власності за ОСОБА_1 у ДРРП як помилкові. На думку відповідача, такі дії позивача свідчать про недобросовісність позивача та можливий злочинний умисел задля неправомірного заволодіння чужим майном.

Також, представником третьої особи ОСОБА_7 були подані до суду письмові пояснення щодо суті спору. У письмових поясненнях представником третьої особи ОСОБА_7 повідомлено суд про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 напряму стосуються майна ОСОБА_7 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси.

Представник третьої особи вказує, що згідно договорів купівлі-продажу та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2017 ОСОБА_7 є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вказує, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2022 у справі №759/28626/21, яке набрало законної сили, ОСОБА_7 усунуто перешкоди у здійсненні права користування власністю, а саме житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., шляхом виселення зі згаданого приміщення ОСОБА_1 , 03.07.1975.

Представником третьої особи ОСОБА_7 на підтвердження зазначених у письмових поясненнях доводів надано копію договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.02.2017 №1472, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П., реєстровий номер №1472, відповідно до якого ОСОБА_3 (Продавець) передала у власність ОСОБА_7 (Покупець) належний останній на праві власності житловий будинок АДРЕСА_2 .

Також представником третьої особи ОСОБА_7 надано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 11.08.2020 №219915525, відповідно до якої 27.02.2017 державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем, на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2017 №1472 за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, представником третьої особи ОСОБА_7 надано копію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 12.10.2022 у справі №759/28626/21 з відміткою про дату набрання законної сили 14.11.2022 про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, а саме житловим будинком та земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., шляхом виселення зі згаданого приміщення ОСОБА_1 , 03.07.1975.

Суд зазначає, що в ході розгляду справи, 08.02.2024 судом здійснено запит до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з відповіддю Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованою на запит суду за №440453 від 08.02.2024, за ОСОБА_7 27.02.2017 приватним нотаріусом Ковальчуком С.П. на підставі договору купівлі-продажу від 27.02.2017 зареєстровано право власності на об`єкт житлової нерухомості - житловий будинок, загальною площею 63,4 кв.м., житловою площею 39,2 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Номер запису про право власності - 19218481.

Отже, суд дійшов висновку, що встановлені обставини у даній справі свідчать про наявність спору про право на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Водночас, помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 914/2006/17.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Аналогічної правової позиції дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 березня 2018 року у справі № 184/2470/13, в постанові від 06 червня 2018 року у справі № 826/631/15.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №536/233/16-ц викладено правовий висновок про те, що розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а існує спір про право цивільне, що виключає розгляд справи у порядку адміністративного судочинства.

Спірні правовідносини стосуються набутого ОСОБА_7 права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на який претендує і сам позивач.

Частиною 5 статті 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, у даній справі суд вважає за необхідне навести та застосувати до спірних правовідносин правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 12.02.2020 у справі № 820/4524/18, згідно якої:

«….спір про скасування рішень про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача особою, за якою зареєстровано право власності на ці об`єкти нерухомого майна. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано. Участь державного реєстратора як співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Велика Палата Верховного Суду також вирішила, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, то такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис".

Отже, спір у такій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо об`єкту нерухомого майна з особою, яка є власником житлового будинку. Такий спір має приватноправовий характер.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 817/1048/16 та 18 квітня 2018 року у справі № 804/1001/16.

У зв`язку з цим, даний спір не є публічно-правовим, а має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на те, що вирішуваний спір не є публічно-правовим, натомість його належить розглядати у порядку цивільного судочинства, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Таким чином, з урахуванням наведеного вище, суд приходить до переконання про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами частини 1 статті 239 КАС України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Беручи до уваги наведену норму, суд роз`яснює позивачу, що він вправі звернутися з позовом до місцевого загального суду у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 243, 248 КАС України суд, -

у х в а л и в :

1. Закрити провадження в адміністративній справі №826/2192/17 за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Захарченка Тараса Сергійовича про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

3. Роз`яснити позивачу, що такий спір вирішується судами цивільної юрисдикці за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

4. Копію даної ухвали видати (надіслати) учасникам процесу, зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.03.2024.

Суддя Кушнова А.О.