Справа № 2340/4486/18
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року

м. Київ

справа № 2340/4486/18

адміністративне провадження № К/9901/9355/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу № 2340/4486/18

за позовом комунального некомерційного підприємства «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради до виконавчого комітету Золотоніської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - приватне підприємство «Сільвер Фуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - комунальне підприємство «Міський водоканал» про визнання незаконними та скасування рішень про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м.Золотоноша», провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою приватного підприємства «Сільвер Фуд» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року (ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Єгорової Н.М., суддів: Сорочка Є.О., Федотова І.В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2018 року Золотоніська центральна районна лікарня (далі - Золотоніська ЦРЛ, позивач) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Золотоніської міської ради (далі - ВК Золотоніської МР, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - комунальне підприємство "Міський водоканал" (далі - КП "Міський водоканал", третя особа 1) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 203 від 20 червня 2018 року «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

2. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням процедури прийняття нормативно-правового регуляторного акта. Місцеві правила приймання стічних вод до систем водовідведення м. Золотоноша не були внесені відповідачем до планів діяльності на 2018 рік. Проект місцевих правил не було оприлюднено у засобах масової інформації або шляхом розміщення на офіційній сторінці Золотоніської міської ради чи мережі Інтернет, чим було порушено порядок прийняття регуляторних нормативно-правових актів та усунуто позивача від можливості обговорення проекту, надання зауважень, пропозицій.

Місцеві правила не було офіційно оприлюднено, що не відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Оскаржуваний акт не відповідає Правилами приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом №316 від 01 грудня 2017 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 56/31508.

Процесуальні дії під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій

3. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача приватне підприємство «Сільвер Фуд».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року, яка залишена без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року задоволено клопотання КП «Міський водоканал» та закрито провадження у справі № 2340/4486/18.

Постановою Верховного Суду від 17 березня 2020 року касаційну скаргу комунального некомерційного підприємства «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради (правонаступник - Золотоніської центральної районної лікарні) задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі № 2340/4486/18 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи №2340/4486/18 та призначено підготовче судове засідання на 17 квітня 2020 року о 10 год. 00 хв.

17 квітня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення предмету позовних вимог, якою позивач збільшує позовні вимоги та просив також визнати протиправним та скасувати рішення від 21 лютого 2019 року № 73 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року заяву представника КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради про уточнення позовних вимог повернуто заявнику.

05 травня 2020 року до суду першої інстанції повторно надійшла заява позивача про уточнення предмету позовних вимог.

В судовому засіданні 15 вересня 2020 року суд закінчив підготовче судове засідання та перейшов до розгляду справи по суті.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

4. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та нечинним рішення ВК Золотоніської МР від 20 червня 2018 року №203 «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

Визнано протиправним та нечинним рішення ВК Золотоніської МР від 21 лютого 2019 року №73 «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Золотоніської міської ради на користь КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради сплачений судовий збір у сумі 3 864 грн.

Стягнуто з КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради на користь Державного бюджету України недоплачений судовий збір у сумі 2 102 грн.

5. Рішення суду першої інстанції мотивоване недотриманням ВК Золотоніської міської ради процедури розробки проектів регуляторних нормативно-правових актів під час затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша, процедури оприлюднення зазначених проектів, ненадання можливості прийняти участь в обговоренні проектів та наданні своїх пропозицій, що призвело до порушення прав та інтересів позивача, як медичного закладу, який здійснює скиди стічних вод у систему водовідведення м. Золотоноша.

Також судом зауважено, що положення Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша (рішення від 20 червня 2018 року №203) не у повній мірі відповідають приписам, зазначеним у Наказі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01 грудня 2017 року № 316, яким затверджено Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (далі - Наказ № 316).

6. Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року заяву представника КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради - адвоката Пилипенка Р.Б. щодо винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат в адміністративній справі № 2340/4486/18 задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Золотоніської міської ради на користь КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 7000 грн.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

7. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року апеляційні скарги Комунального підприємства «Міський водоканал» та Виконавчого комітету Золотоніської міської ради задоволено.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року скасовано.

Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради до ВК Золотоніської МР, за участю третіх осіб: КП «Міський водоканал», ПП «Сільвер Фуд», про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету відмовлено.

8. Суд апеляційної інстанції мотивує своє рішення тим, що оскаржувані правила прийнято з дотриманням принципів державної регуляторної політики. Всі доводи позивача щодо порушення принципів державної регуляторної політики спростовані доказами у справі.

Суд зауважив на тому, що зміни у показниках, про які стверджує суд першої інстанції, в рішенні №73 порівняно із рішенням №203 не відбулось. Крім того, відмінність показників забруднюючих речовин у рішенні виконкому та їх зміна у бік зменшення від розміру встановленого Наказом №316, є належною формою реалізації відповідачем, як суб`єктом владних повноважень своїх управлінських функцій.

Також зазначив, що рішенням суду від 15 вересня 2020 року визнано протиправними та нечинними обидва рішення виконкому: як № 203, так і № 73, в той час коли подана позивачем 17 квітня 2020 року заява про уточнення предмета позовних вимог була повернена заявнику ухвалою суду першої інстанції 17 квітня 2020 року.

Суд апеляційної інстанції погодився з доводами апеляційних скарг, що послідовність вчинених судом першої інстанції процесуальних дій нівелювала можливість позивача скористатись правом на подання відзиву, пояснень та доказів на їх підтвердження, що призвело до позбавлення права відповідача на спростування доводів щодо незаконності рішення виконкому № 73.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. 17 березня 2021 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Сільвер Фуд».

У касаційній скарзі ПП «Сільвер Фуд» просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суд апеляційної інстанції не в повній мірі з`ясував обставини у справі, які мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Скаржник наполягає на тому, що оскаржувані рішення є регуляторними актами, процедура прийняття яких встановлена Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» від 11 вересня 2003 року № 1160-IV (далі - Закон № 1160-IV).

Натомість, відповідачем всупереч вимог Закону № 1160-IV, прийнято регуляторні акти без дотримання визначеної процедури, а саме: недотримано процедуру розробки проекту регуляторного нормативно-правового акту; процедуру оприлюднення проекту; не надано можливість прийняти участь в обговоренні проекту, надати свої пропозицій, прийняти участь у визначенні можливих показників ГДК.

ПП «Сільвер Фуд» вважає, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував положення статті 13 Закону № 1160-IV без урахування висновку Верховного Суду у постановах від 25 вересня 2018 року по справі № 428/7176/14-а, від 20 лютого 2019 року по справі № 812/1177/18, від 13 грудня 2019 року по справі № 461/1824/15-а та від 20 травня 2020 року по справі № 310/6300/16-а.

Також в скарзі зазначено, що суд апеляційної інстанції не врахував, що заява про уточнення позовних вимог була подана одразу після повернення справи до суду першої інстанції, після перегляду Верховним Судом ухвали та постанови судів попередніх інстанцій про закриття провадження у справі. Збільшення позовних вимог обґрунтовано тим, що рішення відповідача № 73 є аналогічним за змістом і формою рішенню № 203 та прийнято з такими самими порушеннями процедури.

Зазначаючи положення статті 47 та частини 10 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України скаржник вважає, що суд першої інстанції прийняв законне рішення.

В той час як суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду викладений у постанові від 18 липня 2019 року по справі № 826/16725/17.

10. За результатом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 березня 2021 року, сформовано колегію суддів у складі: головуючої судді Стрелець Т.Г., суддів Стеценка С.Г., Тацій Л.В.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2021 року відкрито касаційне провадження за цією скаргою.

11 травня 2021 року до Верховного Суду надійшов відзив відповідача, в якому він просить відмовити в задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову суду апеляційної інстанції.

11. Верховний Суд ухвалою від 28 лютого 2024 року призначив касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 березня 2024 року.

20 березня 2024 року до суду надійшла заява комунального некомерційного підприємства «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради про відмову від позову та закриття провадження у справі № 2340/4486/18.

В судове засідання призначене на 27 березня 2024 року належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи сторони не з`явились. У зв`язку з неявкою сторін, на підставі пункту 2 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів ухвалила продовжити розгляд справи у порядку письмового провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 28 березня 2024 року визнано вважати правильною назву позивача - комунальне некомерційне підприємство «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської міської ради замість комунальне некомерційне підприємство «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради та відмовлено у задоволенні заяви позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі № 2340/4486/18.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 20 червня 2018 року № 203 затверджено «Місцеві правила прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

Рішенням виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21 лютого 2019 року №73 затверджено «Місцеві правила прийняття стічних вод до системи водовідведення м.Золотоноша» та скасовано з 01 березня 2019 року дію попереднього рішення від 20 червня 2018 року №203 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м.Золотоноша».

Позивач є суб`єктом правовідносин, у яких застосовано рішення виконавчого комітету, якими затверджено Місцеві правила прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша.

Не погоджуючись правомірністю оскаржуваних рішень ВК Золотоніської міської ради, КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

13. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено та не заперечувалось під час судового розгляду, що Місцеві правила прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша» затверджені рішеннями ВК Золотоніської МР від 20 червня 2018 року №203 та від 21 лютого 2019 року №73, є регуляторними нормативно -правовими актами, оскільки встановлюють певні норми права, застосовуються неодноразово до широкого кола осіб та спрямовані на правове регулювання господарських відносин.

В касаційній скарзі ПП «Сільвер Фуд» зазначає, що спірні рішення відповідача прийняті з порушенням положень Закону № 1160-IV та інших норм законодавства. Зокрема скаржник вважає, що відповідач не дотримався процедури, яка передбачена для затвердження регуляторних актів.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повноваження виконавчого комітету місцевої ради у спірних правовідносинах регулюються, зокрема, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Законом № 280/97-ВР) та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Згідно із змісту преамбули Закону № 1160-IV він визначає правові та організаційні засади реалізації державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Статтею 1 Закону № 1160-IV визначено, що регуляторний акт це:

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання;

- прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом;

регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти. До регуляторних органів також належать територіальні органи центральних органів виконавчої влади, державні спеціалізовані установи та організації, некомерційні самоврядні організації, які здійснюють керівництво та управління окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, якщо ці органи, установи та організації відповідно до своїх повноважень приймають регуляторні акти;

регуляторна діяльність - діяльність, спрямована на підготовку, прийняття, відстеження результативності та перегляд регуляторних актів, яка здійснюється регуляторними органами, фізичними та юридичними особами, їх об`єднаннями, територіальними громадами в межах, у порядку та у спосіб, що встановлені Конституцією України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Зі змісту наведених визначень колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про те, що оскаржувані рішення за своєю правовою природою є регуляторним актом.

Отже, враховуючи правову природу оскаржуваних регуляторних актів, їх прийняттю мала передувати визначена законом процедура.

Статтею 6 Закону № 1160-IV передбачено, що громадяни, суб`єкти господарювання, їх об`єднання та наукові установи, а також консультативно-дорадчі органи, що створені при органах державної влади та органах місцевого самоврядування і представляють інтереси громадян та суб`єктів господарювання, мають право: подавати до регуляторних органів пропозиції про необхідність підготовки проектів регуляторних актів, а також про необхідність їх перегляду; у випадках, передбачених законодавством, брати участь у розробці проектів регуляторних актів; подавати зауваження та пропозиції щодо оприлюднених проектів регуляторних актів, брати участь у відкритих обговореннях питань, пов`язаних з регуляторною діяльністю; бути залученими регуляторними органами до підготовки аналізів регуляторного впливу, експертних висновків щодо регуляторного впливу та виконання заходів з відстеження результативності регуляторних актів; самостійно готувати аналіз регуляторного впливу проектів регуляторних актів, розроблених регуляторними органами, відстежувати результативність регуляторних актів, подавати за наслідками цієї діяльності зауваження та пропозиції регуляторним органам або органам, які відповідно до цього Закону на підставі аналізу звітів про відстеження результативності регуляторних актів приймають рішення про необхідність їх перегляду; одержувати від регуляторних органів у відповідь на звернення, подані у встановленому законом порядку, інформацію щодо їх регуляторної діяльності.

Відповідно до стаття 7 Закону № 1160-IV регуляторні органи затверджують плани діяльності з підготовки ними проектів регуляторних актів на наступний календарний рік не пізніше 15 грудня поточного року, якщо інше не встановлено законом.

План діяльності з підготовки проектів регуляторних актів повинен містити визначення видів і назв проектів, цілей їх прийняття, строків підготовки проектів, найменування органів та підрозділів, відповідальних за розроблення проектів регуляторних актів.

Затверджені плани діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, а також зміни до них оприлюднюються у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніш як у десятиденний строк після їх затвердження.

Якщо регуляторний орган готує або розглядає проект регуляторного акта, який не внесений до затвердженого цим регуляторним органом плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів, цей орган повинен внести відповідні зміни до плану не пізніше десяти робочих днів з дня початку підготовки цього проекту або з дня внесення проекту на розгляд до цього регуляторного органу, але не пізніше дня оприлюднення цього проекту.

Статтею 8 Закону № 1160-IV передбачено, що стосовно кожного проекту регуляторного акта його розробником готується аналіз регуляторного впливу.

Аналіз регуляторного впливу готується до оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень та пропозицій.

Розробник проекту регуляторного акта при підготовці аналізу регуляторного впливу повинен: визначити та проаналізувати проблему, яку пропонується розв`язати шляхом державного регулювання господарських відносин, а також оцінити важливість цієї проблеми; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою ринкових механізмів і потребує державного регулювання; обґрунтувати, чому визначена проблема не може бути розв`язана за допомогою діючих регуляторних актів, та розглянути можливість внесення змін до них; визначити очікувані результати прийняття запропонованого регуляторного акта, у тому числі здійснити розрахунок очікуваних витрат та вигод суб`єктів господарювання, громадян та держави внаслідок дії регуляторного акта; визначити цілі державного регулювання; визначити та оцінити усі прийнятні альтернативні способи досягнення встановлених цілей, у тому числі ті з них, які не передбачають безпосереднього державного регулювання господарських відносин; аргументувати переваги обраного способу досягнення встановлених цілей; описати механізми і заходи, які забезпечать розв`язання визначеної проблеми шляхом прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати можливість досягнення встановлених цілей у разі прийняття запропонованого регуляторного акта; обґрунтовано довести, що досягнення запропонованим регуляторним актом встановлених цілей є можливим з найменшими витратами для суб`єктів господарювання, громадян та держави; обґрунтовано довести, що вигоди, які виникатимуть внаслідок дії запропонованого регуляторного акта, виправдовують відповідні витрати у випадку, якщо витрати та/або вигоди не можуть бути кількісно визначені; оцінити можливість впровадження та виконання вимог регуляторного акта залежно від ресурсів, якими розпоряджаються органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи, які повинні впроваджувати або виконувати ці вимоги; оцінити ризик впливу зовнішніх чинників на дію запропонованого регуляторного акта; обґрунтувати запропонований строк чинності регуляторного акта; визначити показники результативності регуляторного акта; визначити заходи, за допомогою яких буде здійснюватися відстеження результативності регуляторного акта в разі його прийняття.

Відповідно до статті 8 вказаного Закону кожен проект регуляторного акта оприлюднюється з метою одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань.

Про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій розробник цього проекту повідомляє у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону.

Проект регуляторного акта разом із відповідним аналізом регуляторного впливу оприлюднюється у спосіб, передбачений статтею 13 цього Закону, не пізніше п`яти робочих днів з дня оприлюднення повідомлення про оприлюднення цього проекту регуляторного акта.

Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження та пропозиції, встановлюється розробником проекту регуляторного акта і не може бути меншим ніж один місяць та більшим ніж три місяці з дня оприлюднення проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу.

Усі зауваження і пропозиції щодо проекту регуляторного акта та відповідного аналізу регуляторного впливу, одержані протягом встановленого строку, підлягають обов`язковому розгляду розробником цього проекту. За результатами цього розгляду розробник проекту регуляторного акта повністю чи частково враховує одержані зауваження і пропозиції або мотивовано їх відхиляє.

Оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій не може бути перешкодою для проведення громадських слухань та будь-яких інших форм відкритих обговорень цього проекту регуляторного акта.

Так, згідно із нормами статті 13 Закону № 1160-IV план діяльності регуляторного органу з підготовки проектів регуляторних актів та зміни до нього оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації цього регуляторного органу, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення плану та змін до нього на офіційній сторінці відповідного регуляторного органу в мережі Інтернет.

Повідомлення про оприлюднення проекту регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект регуляторного акта та відповідний аналіз регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного акта в мережі Інтернет.

Звіт про відстеження результативності регуляторного акта оприлюднюється шляхом опублікування в друкованих засобах масової інформації регуляторного органу, який прийняв цей регуляторний акт, а у разі їх відсутності - у друкованих засобах масової інформації, визначених цим регуляторним органом, та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці цього регуляторного органу в мережі Інтернет.

14. Колегія суддів КАС ВС зазначає, що зі змісту наведених правових норм слідує, що оприлюднення проекту регуляторного акта здійснюється з метою одержання зауважень і пропозицій. При цьому, оприлюдненню підлягають як проект регуляторного акту, так і відповідний аналіз регуляторного впливу - документ, який містить обґрунтування необхідності державного регулювання шляхом прийняття регуляторного акта, аналіз впливу, який справлятиме регуляторний акт на ринкове середовище, забезпечення прав та інтересів суб`єктів господарювання, громадян та держави, а також обґрунтування відповідності проекту регуляторного акта принципам державної регуляторної політики.

З наведеного слідує висновок про обов`язковість оприлюднення проекту регуляторного акту і відповідного аналізу регуляторного впливу, що здійснюється з необхідності одержання зауважень і пропозицій від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань, чим, по суті, здійснюється забезпечення публічного обговорення проекту регуляторного акта. За таких обставин, проект регуляторного акту має бути оприлюдненим щонайменше за 1 місяць до прийняття такого проекту.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 812/1177/18.

15. В той же час, суд першої інстанції встановив, що проекти оскаржуваних рішень:

- не були внесені регуляторним органом до планів діяльності на 2018 рік та 2019 рік;

- не були оприлюднені у засобах масової інформації або шляхом розміщення на офіційній сторінці Золотоніської міської ради (http://zolo.gov.ua), або у мережі Інтернет;

- не були у встановленому порядку та завчасно оприлюднені виконавчим комітетом Золотоніської міської ради.

Судом першої інстанції також встановлено, що ВК Золотоніської міської ради в листі від 28 січня 2019 року № 257 повідомив адвоката позивача про відсутність у нього письмових відомостей та копій підтверджуючих документів щодо оприлюднення у засобах масової інформації або на офіційній сторінці Золотоніського міськвиконкому проекту рішення виконавчого комітету про затвердження Місцевих правил приймання стічних вод до системи водовідведення за 2018 рік, наявності проекту рішення в Плані діяльності з підготовки проектів регуляторних актів на 2018 рік, а також наявності впливу рішення Золотоніського міськвиконкому від 20 червня 2018 року №203.

Також судом встановлено, що ВК Золотоніської міської ради не було організовано громадські слухання у процесі оцінки впливу на довкілля під час прийняття Місцевих правил приймання стічних вод у систему водовідведення м. Золотоноша та не надано доказів оприлюднення Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша у спосіб, передбачений статтею 13 Закону.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, Шостий апеляційний адміністративний суд не спростував наведених у ньому висновків, щодо порушення відповідачем процедури прийняття Місцевих правил приймання стічних вод до системи водовідведення у 2018 році.

З огляду на викладене колегія суддів КАС ВС погоджується з висновком суду першої інстанції та доводами касаційної скарги, що рішення ВК Золотоніського МР від 20 червня 2018 року №203 прийнято з грубим порушенням процедури прийняття регуляторного акта, встаноленої Законом № 1160-IV.

Вказане має наслідком порушення принципу прозорості та врахування думки суб`єктів на яких розповсюджується дія регуляторного акта.

Враховуючи викладене, висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення № 203 від 20 червня 2018 року «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша» є помилковим.

16. Стосовно позовної вимоги КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради про визнання протиправним та скасування рішення ВК Золотоніської МР від 21 лютого 2019 року № 73 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша», колегія суддів КАС ВС зазначає про таке.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Верховного Суду від 17 березня 2020 року касаційну скаргу КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради задоволено. Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі № 2340/4486/18 скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року прийнято до свого провадження матеріали адміністративної справи №2340/4486/18 та призначено підготовче судове засідання на 17 квітня 2020 року.

17 квітня 2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про уточнення предмету позовних вимог, якою позивач збільшує позовні вимоги та просить також визнати протиправним та скасувати рішення від 21 лютого 2019 року № 73 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша».

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року заяву представника КНП «Золотоніська районна багатопрофільна лікарня» Золотоніської районної ради про уточнення позовних вимог повернуто заявнику.

05 травня 2020 року до суду першої інстанції повторно надійшла заява позивача про уточнення предмету позовних вимог, що містить вимогу про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21 лютого 2019 року № 73, яка в подальшому задоволена судом першої інстанції.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в цій частині, суд апеляційної інстанції однією із підстав для відмови у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21 лютого 2019 року № 73 вказав, що заява про уточнення предмету позову була повернута позивачу без розгляду ухвалою від 17 квітня 2020 року, а тому дана позовна вимога не могла бути розглянута судом.

Проте, суд апеляційної інстанції не встановив та не врахував тієї обставини, що 05 травня 2020 року до суду першої інстанції повторно надійшла заява позивача про уточнення предмету позову, вимоги якої і були розглянуті судом першої інстанції.

17. Колегія суддів КАС ВС звертає увагу, що рішення ВК Золотоніської МР від 21 лютого 2019 року № 73 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша» є регуляторним нормативно-правовим актом так само, як і рішення ВК Золотоніської МР від 20 червня 2018 року № 203.

Особливості провадження у справах щодо оскарження нормативно-правових актів органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування та інших суб`єктів владних повноважень визначені статтею 264 КАС України.

Згідно пункту 2 частини першої статті 264 правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо законності та відповідності правовим актам вищої юридичної сили нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, інших суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень частин четвертої - сьомої статті 264 КАС України у разі відкриття провадження в адміністративній справі щодо оскарження нормативно-правового акта суд зобов`язує відповідача опублікувати оголошення про це у виданні, в якому цей акт був або мав бути офіційно оприлюднений (частина четверта вказаної статті).

Оголошення повинно містити вимоги позивача щодо оскаржуваного акта, реквізити нормативно-правового акта, дату, час і місце судового розгляду адміністративної справи.

Оголошення має бути опубліковано не пізніш як за сім днів до підготовчого засідання, а у випадку, визначеному частиною десятою цієї статті, - у строк, визначений судом.

Якщо оголошення опубліковано своєчасно, вважається, що всі заінтересовані особи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи. Скарги на судові рішення в цій справі заінтересованих осіб, якщо вони не брали участі у справі, залишаються без розгляду.

Згідно із частиною десятою статті 264 КАС України якщо у процесі розгляду справи щодо нормативно-правового акта суд виявить, що інші нормативно-правові акти, прийняті відповідачем, чи їх окремі положення, крім тих, щодо яких відкрито провадження в адміністративній справі, безпосередньо впливають на прийняття рішення у справі і без визнання таких нормативно-правових актів протиправними неможливий ефективний захист прав позивача, суд визнає такі акти чи їх окремі положення протиправними в порядку, визначеному цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, відкриваючи провадження за позовом про визнання протиправним та скасування рішення № 203 від 20 червня 2018 року «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша», зобов`язував відповідача опублікувати оголошення в друкованому засобі масової інформації Золотоніської МР Черкаської області у відповідності до вимог частини четвертої статті 264 КАС України.

Водночас, приймаючи до розгляду позовну вимогу про визнання протиправним та скасування рішення від 21 лютого 2019 року № 73 «Про затвердження «Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша», суд першої інстанції не виконав обов`язку визначеного частиною четвертою статті 264 КАС України.

Колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що справа в цій частині розглянута без дотримання порядку, визначеного статтею 264 КАС України.

18. Крім того, відповідно до положень частини другої та третьої статті 47 КАС України у разі направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції зміна предмета, підстав позову не допускаються, крім випадків, визначених цією статтею.

Зміна предмета або підстав позову при новому розгляді справи допускається в строки, встановлені частиною першою цієї статті, лише у випадку, якщо це необхідно для захисту прав позивача у зв`язку із зміною фактичних обставин справи, що сталася після закінчення підготовчого засідання, або, якщо справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження - початку першого судового засідання при первісному розгляді справи.

В контексті спірних правовідносин колегія суддів КАС ВС вважає, що суд першої інстанції приймаючи заяву про уточнення предмету позову від 05 травня 2020 року не дотримався процесуального обов`язку щодо обґрунтування підстав її прийняття.

З огляду на наведені обставини справи, колегія суддів КАС ВС погоджується з правомірністю висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ВК Золотоніської МР № 203 від 20 червня 2018 року. В той же час, позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення ВК Золотоніської МР від 21 лютого 2019 року № 73 розглянута судами першої та апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права.

19. Відповідно до положень статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону

Згідно із пунктом 1 частини другої, пунктом 4 частини третьої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, а також суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

За правилами частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення касаційної скарги і скасування постанови апеляційного суду та залишення в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення ВК Золотоніської МР № 203 від 20 червня 2018 року.

Оскільки Верховний Суд під час розгляду справи в частині позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення ВК Золотоніської МР від 21 лютого 2019 року № 73 встановив порушення норм процесуального права судами обох інстанцій, то справа, в силу приписів частини четвертої статті 353 КАС України, підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Також колегія суддів КАС ВС зазначає, що додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року є похідним від первісного рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року та його невід`ємною складовою, оскільки ним вирішено питання розподілу судових витрат за наслідками розгляду справи по суті.

З огляду на часткове задоволення касаційної скарги, направлення справи в частині позовних вимог на новий розгляд до суду першої інстанції, колегія суддів КАС ВС дійшла висновку, що додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року, також підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 352, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу приватного підприємства «Сільвер Фуд» задовольнити частково.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі № 2340/4486/18 - скасувати повністю.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради від 21 лютого 2019 року №73 «Про затвердження Місцевих правил прийняття стічних вод до системи водовідведення м. Золотоноша» - скасувати.

Направити справу № 2340/4486/18 в цій частині на новий розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2020 року - залишити в силі.

Додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2020 року - скасувати.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Стрелець Т.Г.

Судді Стеценко С.Г.

Тацій Л.В.