Справа № 280/1024/24
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

01 квітня 2024 року о/об 12 год. 10 хв.Справа № 280/1024/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Махунові В.В., розглянувши у місті Запоріжжі у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надалі позивач, ОСОБА_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (надалі відповідач, ВЧ НОМЕР_2 ), в якому позивач просить суд: 1) визнати дії Військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 остаточного розрахунку при звільненні з Військової частини НОМЕР_2 , премії, додаткової винагороди, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань неправомірними; 2) стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 невиплачених: 46647,62 грн. остаточного розрахунку при звільненні з Військової частини НОМЕР_2 ; 5087,68 грн. премії в розмірі 483% місячного грошового забезпечення, якої позивача позбавили згідно із наказом Командира Військової частини НОМЕР_2 №58 від 23.02.2023; 21920,32 грн. додаткової винагороди відповідно до ПКМУ від 28.02.2022 за лютий 2023 року. Разом - 73655,62 грн.; 3) стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 272120,94 грн.; 4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 : матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення; компенсацію вартості за неотрнмане речове майно; 5) стягнути з Військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану йому відповідачем затримкою остаточного розрахунку при звільненні у розмірі 70000,00 грн.

У позовній заяві зазначено наступне: «… ЩОДО НЕВИПЛАТИ ОСТАТОЧНОГО РОЗРАХУНКУ ПРИ ЗВІЛЬНЕННІ. Я, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на службі у Збройних Силах України у званні головного сержанта радіотехнічної батареї 3026 зенітного ракетного дивізіону військової частими НОМЕР_2 . 14 лютого 2023р. у керівництва військової частини виникла підозра на те, що я ніби-то перебував на території розміщення підрозділу у стані алкогольного сп`яніння. Цього ж дня - 14 лютого 2023р. Наказом командира ВЧ НОМЕР_2 (номер не відомий) було доручено Начальнику штабу - заступнику командиру 6 ЗРД, майору ОСОБА_2 провести службове розслідування факту вчинення мною ніби-то правопорушення - перебування 14.02.2023р. на території розміщення підрозділу у стані алкогольного сп`яніння. … Начальником штабу - заступником командиру, майором ОСОБА_2 у рамках службового розслідування факту вчинення мною ніби-то правопорушення - перебування 14.02.2023р. на території розміщення підрозділу у стані алкогольного сп`яніння було проведене наступні заходи: - 14.02.2023р. відібрано пояснения від заступника командира 6 ЗРД з МПЗ в/ч НОМЕР_2 ОСОБА_3 та 15.02.2023р. від інструктора ОСОБА_4 , - 14.02.2023р. відібрано від мене письмові пояснення, - 14.02.2023р. мене направлено на медичне освідування до КП «Кременчуцька міська лікарня планового лікування», проходити яке я відмовився у зв`язку із необґрунтованістю проведення останнього, - 16.02.2023р. складено Протокол 1215 №8 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП, який направлено до Кременчуцького районного суду Полтавської обл. задля винесення Постанови про адміністративне правопорушення щодо притягнення мене до адмінвідповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП. 22 лютого 2023р. згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 №7-РС мене звільнено із військової служби у Запас за підпунктом «Г» пункту другого частини четвертої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». 23 лютого 2023р. згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 №58 23.02.2023р., мене було позбавлено щомісячної премії в розмірі 483% місячного грошового забезпечення (ТР-11), у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення «сувора догана» за перебування на території військової чатини НОМЕР_2 у службовий час у стані алкогольного сп`яніння (наказ командира ВЧ НОМЕР_2 від 22.02.2023р.), всупереч із тим, що Кременчуцьким районним судом Полтавської обл. по даній адмінсправі Постанови ВИНЕСЕНО НЕ БУЛО. 26 КВІТНЯ 2023р. Кременчуцьким районним судом Полтавської обл. по справі №536/278/23 (суддя Клименко С.М.) було винесено Постанову, якою Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення: … Тобто, на підставі вищевикладеного та у зв`язку із тим, що Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.04.2023р. по справі №536/278/23 провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення (ВІДСУТНІСТЮ МОЄЇ ВИНИ - ФАКТУ ПЕРЕБУВАННЯ 14 ЛЮТОГО 2023Р. НА ТЕРИТОРІЇ РОЗМІЩЕННЯ ПІДРОЗДІЛУ У СТАНІ АЛКОГОЛЬНОГО СП`ЯНІННЯ), тому відповідно до ч.4 ст.78 КАС України та ч.4 ст.82 ЦПК України, за якими: «...4.Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом...» факт мого перебування 14 лютого 2023р. на території розміщення підрозділу у стані алкогольного сп`яніння спростований Постановою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.04.2023р. по справі №536/278/23. Загалом, питання грошового забезпечення військовослужбовців регулюється Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам від 07.06.2018р №260, який Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018р. за №745/32197 (далі - Порядок 260), яким при звільненні з військової служби передбачені наступні види основного грошового забезпечення: -Виплата окладу за військове звання, - Виплата посадового окладу, - Надбавка за вислугу років, - Надбавка за особливості проходження військової служби (НОПС), - Премія, - Грошова допомога на оздоровлення, - Компенсація за невикористану відпустку, - Вихідна допомога, Індексація, Додаткова винагорода відповідно до ПКМУ від 28.02.2022р. Загалом 10 складових заробітної плати і остаточного розрахунку при звільненні. 06 червня 2023р. за №350/207/56/144 мною від ВЧ НОМЕР_2 було отримано Довідку про нарахування мені грошового забезпечення, у якій зазначені суми та складові мого остаточного розрахунку при звільненні, внаслідок чого порушене моє право на отримання повного остаточного розрахунку при звільненні із ВЧ НОМЕР_2 , а саме: По-перше, стосовно виплати окладу за військове звання, посадового окладу, Надбавки за вислугу років, НОПС, Грошової допомоги на оздоровлення, Компенсації за невикористану відпустку, Вихідна, допомога, Індексації претензії в мене відсутні. По-друге, у довідці №350/207/56/144 від 06.06.2023р. зазначено, що за лютий 2023р. мені усього нараховано 45749,00 грн., а за березень 59708,23 грн. (остаточний розрахунок при звільненні). Разом за 2 місяці 105457,23 грн. При цьому із них я отримав лише 58809,61 грн. (скріншот з банківської карти за 08.03.2023р. додається), а 46647,62 грн. остаточного розрахунку при звільненні МЕНІ ВИПЛАЧНО НЕ БУЛО. По-третє, мені не було нараховано і виплачено ЩОМІСЯЧНОЇ ПРЕМІЇ В РОЗМІРІ 483% МІСЯЧНОГО ГРОШОВОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ, якої мене позбавили згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 23.02.2023р., що становить 5087,68 грн. (за 22 р/дні у лютому і розрахунку премії за січень у 7169,00 грн.). По-четверте, мені не було нараховано та виплачено Додаткову винагороду відповідно до ПКМУ від 28.02.2022р. за лютий 2023р. (у довідці - березень 2023р., оскільки остання нараховується за минулий календарний місяць), зважаючи на те, що до дня звільнення я знаходився у розташуванні ВЧ НОМЕР_2 та ніс військову службу, виконуючи бойові завдання у АДРЕСА_3 .. Розмір Додаткової винагороди, е виплаченої мені становить 21290,32 грн. із розрахунку 22 р.дні у лютому 2023р. (30000 грн. - за 31 р/день, 21920,32 грн. - за 22 р/дні). Тобто ВЧ НОМЕР_2 при звільненні мене із військової служби не виплачено мені 46647,62 грн. остаточного розрахунку при звільненні з ВЧ НОМЕР_2 , 5087,68 грн. премії в розмірі 483% місячного грошового забезпечення, якої мене позбавили згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 №58 23.02.2023р. та 21920,32 грн. додаткової винагороди відповідно до ПКМУ від 28.02.2022р. за лютий 2023р. Разом - 73655,62 грн. ЩОДО НЕВИПЛАТИ МЕНІ ПРИ ЗВІЛЬНЕННІ ІЗ ВЧ НОМЕР_2 ДОДАТКОВОГО ГРОШОВОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ. У відповідності із вищезазначеним Порядком №260, при звільненні з військової служби окрім основного грошового забезпечення передбачені наступні види додаткового грошового забезпечення: - грошова компенсація за невикористану щорічну та додаткові відпустки; - грошова допомога на оздоровлення; - одноразова грошова допомога; -матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; - одноразова грошова допомогу мобілізованим; - грошова компенсація вартості за неотримане речове майно. Грошову допомогу на оздоровлення та грошову компенсацію за невикористану щорічну та додаткові відпустки мені у ВЧ НОМЕР_2 , як вже зазначалося вище, нараховано, відповідно до довідки №350/207/ 56/ 144 від 06.06.2023р., проте не виплачено (нараховано 24760,50 грн. грошової допомоги ан оздоровлення та 18983,05 грн. компенсації за невикористану відпустку. Разом - 43743,55 грн., проте НЕ ДОПЛАЧЕНО 46631,85 грн.). Одноразова грошова допомога та одноразова грошова допомога мобілізованим мені не належать до виплати. Проте, відповідно до п.1 Розділу XXIV Порядку №260, за яким: «1.Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.», мені за весь час проходження служби у ВЧ НОМЕР_2 не було нараховано та виплачено матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань. Відповідно до вимог Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період (далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту»: військовослужбовці Збройних Сил України всіх категорій, у разі запровадження правового режиму воєнного стану на всій території держави, забезпечуються речовим майном, згідно з нормою №1 (Бойовий єдиний комплект) на строки, встановлені для 5-ї категорії військовослужбовців». … При зарахуванні мене до ВЧ НОМЕР_2 , мною за власні кошти був придбаний УВЕСЬ бойовий єдиний комплект (БЄК) згідно із нормою 1, вартість якого мені НЕ БУЛО КОМПЕНСОВАНО при остаточному розрахунку при звільненні, що є порушенням п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно", за якою: «3.Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби;». ЩОДО СТЯГНЕННЯ СЕРЕДНЬОГО ЗАРОБІТКУ ЗА ВЕСЬ ЧАС ЗАТРИМКИ ПО ДЕНЬ ФАКТИЧНОГО РОЗРАХУНКУ. … 22 лютого 2023р. згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 №7-РС мене звільнено із військової служби у Запас за підпунктом «Г» пункту другої частини четвертої статті 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Як зазначалося вище, ВЧ НОМЕР_2 станом на дату додання даної позовної заяви - 08.11.2023р. остаточного розрахунку при звільненні МЕНІ НЕ ВИПЛАЧНО, а заборгованість ВЧ НОМЕР_2 переді мною становить 46647,62 грн. (за лютий 2023р. мені Уього нараховано 45749,00 грн., а за березень - 59708,23 грн. (остаточний розрахунок при звільненні). Разом за 2 місяці - 105457,23 грн. При цьому із них я отримав лише 58809,61 грн. (скріншот з банківської карти за 08.03.2023р. додається). … Згідно довідки від 06.06.2023р. за №350/207/56/144 моя заробітна плата за січень 2023р. та грудень 2022р. становила 45749,00 грн та 46951,83 грн. Разом - 92700,83 грн. Військові ЗСУ мають 24-годинний робочий день протягом місяця без вихідних. Січень 2023р. та грудень 2022р. мають по 31 календарному (робочому для ЗСУ) дню. Середня заробітна плата становить 1495,17 грн. (92700,83 / 62 = 1495,17 грн.). Отже, якщо брати до уваги обмеження строку нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у 6 місяців з дати звільнення (23.02.2023р. по 23.08.2023р.), то останній буде становити: 1495,17 грн. х 182 дні = 272120,94 грн. ЩОДО СТЯГНЕННЯ МОРАЛЬНОЇ ШКОДИ ЗА НЕЗДІЙСНЕННЯ ОСТАТОЧНОГО РОЗРАХУНКУ ПРИ ЗВІЛЬНЕННІ ТА НЕВИПЛАТИ МЕНІ ДОДАТКОВОГО ГРОШОВОГО ЗАБЕЗПЧЕННЯ. … У моєму випадку дії керівництва ВЧ НОМЕР_2 в УМИСНОМУ НЕ ЗДІЙСНЕННІ ЗІ МНОЮ ОСТАТОЧНОГО РОЗРАХУНКУ ПРИ ЗВІЛЬНЕННІ Є ПРОТИПРАВНИМИ, А ШКОДА, ЗАВДАНА МЕНІ У ВИГЛЯДІ: - стурбованість і тривога через те, що ситуація триває довго (БІЛЬШ НІЖ ПІВРОКУ ЗІ МНОЮ НЕ РОЗРАХОВУЮТЬСЯ); - негативний вплив на членів сім`ї; - психічне напруження; - глибоке відчуття несправедливості, викликане тривалим не ЗДІЙСНЕННЯМ ЗІ МНО ОСТТОЧНОГО РОЗРАХУНКУ ПРИ ЗВІЛЬНЕННІ; - розчарування Є ПРЯМИМ НАСЛІДКОМ. … Враховуючи вищевикладене та той факт, що зі мною вчасно не було здійснено остаточний розрахунок при звільненні, моральну шкоду, завдану мені відповідачем я розцінюю у 70000 грн. - приблизний розмір мені остаточного розрахунку при звільненні, премії та додаткової винагороди. … Про розмір усіх сум, належним мені до виплати при звільненні я дізнався 06 червня 2023р. після отриманої від ВЧ НОМЕР_5 Довідки за №350/207/56/144. …».

Позивач підтримав позовну заяву.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено наступне: «… Військова частина НОМЕР_2 , яка виступає в даній справі як Відповідач, заперечує проти адміністративного позову ОСОБА_1 (далі Позивач) і вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: … 2.ЩОДО ПОЗОВНИХ ВИМОГ: По-перше, відповідно до статті 65 Конституції України Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону. … У відповідності до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. По-друге, відповідно до пункту 2 розділу XXXIV наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами) на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: … 14.02.2023 під час шикування підрозділу о 17 год 45 хв заступником командира 6 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 був виявлений позивач з ознаками алкогольного сп`яніння. Даний факт також був підтверджений інструктором 6 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_5 (поснення додані Позивачем до адміністративного позову). Заданим фактом наказом командира військової частини НОМЕР_2 у відповідності до наказу Міністра оборони України від 21.11.2017 №608 було призначено службове розслідування, за результатами якого, наказом від 23.02.2023 №58 позивачу було оголошено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Згідно абазу 2 пункту 5 розділу ХVI наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами) військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення. Тобто, звертаємо суд увагу, що щомісячна премія, а також додаткова винагорода, згідно вищезазначених пунктів розділів наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами), не виплачується військовослужбовцю за знаходження в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, а не за вчинення дій, за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення. Також у своєму позові ОСОБА_1 вказує «…По-друге, у довідці №350/207/56/144 від 06.06.2023р. зазначене, що за лютий 2023р. мені усього нараховано 45749,00 грн., а за березень - 59708,23 грн. (остаточний розрахунок при звільненні). Разом за 2 місяці 105457,23 грн. При цьому із них я отримав лише 58809,61 грн. (скріншот з банківської карти за 08.03.2023р. додається), а 46647,62 грн. остаточного розрахунку прн звільненні МЕНІ ВИПЛАЧНО НЕ БУЛО. По-третє, мені не було нараховано і виплачено ЩОМІСЯЧНОЇ ПРЕМІЇ В РОЗМІРІ 483% МІСЯЧНОГО ГРОШОВОГО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ якої мене позбавили згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_2 №58 23.02.2023р., що становить 5087,68 грн. (за 22 p/дні у лютому із розрахунку премії за січень у 7169,00 грн.). По-четверте, мені не було нараховано та виплачено Додатково винагороду відповідно до ПКМУ від 28.02.2022р. за лютий 2023р. (у довідці - березень 2023р., оскільки остання нараховується за минулий календарний місяць), зважаючи на те, що до дня звільнення я знаходився у розташуванні ВЧ НОМЕР_2 та ніс військову службу, виконуючи бонові завдання у с,Патоки, Кременчуцього району Полтавської обл.. Розмір Додаткової винагороди, е виплаченої мені становить 21 290,32 грн. із розрахунку 22 р.дні у лютому 2023р. (ЗО 000 грн. - за 31 р/день, 21 920 3. гри. - за 22 р/дні). Тобто ВЧ НОМЕР_2 при звільненні мене із військової служби не виплачено мені 46647,62 грн. остаточного розрахунку при звільненні з ВЧ НОМЕР_2 , 5087,68 грн. премії в розмірі 483% місячного грошового забезпечення, якої мене позбавили згідно із наказом Командира ВЧ НОМЕР_6 №58 23.02.2023р. та 21920,32 грн. додаткової винагороди відповідно до ПКМУ від 28.02.2022р. за лютий 2023р. Разом - 73655,62 грн.». З цього приводу відповідач повідомляє наступне. Згідно виписки АТ КБ «Приватбанку», яку позивач додав до своєї адміністративного позову, 13.02.2023 йому на його розрахунковий рахунок було перераховано військовою частиною НОМЕР_2 грошові кошти в сумі 15512,77 грн., а також 20.02.2023 грошові кошти в сумі 29550,00 грн., що разом складає в лютому місяці 2023 року 45062,77 з урахуванням виплати відповідних податків та зборів. Щодо не виплати щомісячної премії в розмірі 483%, то вона не була виплачена позивачу на підставі та з причин, які зазначено в відзиві відповідача на адміністративний позов. Крім цього, військова частина НОМЕР_2 звертає увагу суду, що додаткова винагорода, яка нараховується військовослужбовцям згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, не нараховувалася та не виплачувалась позивачу в лютому місяці 2023 року в зв`язку з тим, що ним не виконувалися бойові завдання, перелік яких чітко визначений, за які передбачено додаткову винагороду у розмірі 30000 грн. пропорційно участі у заходах. Також позивач у своєму позові вказує, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціальних питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Хочемо суд звернути увагу, що виплата такої матеріальної допомоги передбачена наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260 (зі змінами). Але, по-перше, для виплати такого виду матеріальної допомоги військовослужбовець повинен звернутися з відповідним рапортом до свого безпосереднього начальника, в якому вказати наявність підстави, згідно якої йому належить така допомога. Перелік підстав, за якими виплачується військовослужбовцям Збройних Сил України матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, перелічений в окремому доручені Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683: смерть військовослужбовця та/або його дружини (чоловіка), дітей, батьків; поранення військовослужбовця, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану; у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини; порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на туберкульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С; безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно-рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецидивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів; сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми. На дату свого звільнення позивач не звертався з рапортом з проханням виплатити йому матеріальну допомога для вирішення соціально-побутових питань, з вказання підстави для виплати. Також позивач вказує у своєму позові, що він не отримав грошової компенсації вартості за неотримане речове майно у зв`язку зі звільненням з військової служби у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року №178. Повідомляємо суд, що позивача булу призвано на військову службу за мобілізацією та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.04.2022 №80. Згідно Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністра оброни України від 29.04.2016 №232 (зі змінами), а саме пункту 17 розділу ІІІ. «Порядок забезпечення військовослужбовців Збройних Сил речовим майном особистого користування в мирний час та особливий період», мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі. Тому позивач не мав права на отримання грошової компенсації за не отримане речове майно під час свого звільнення з військової служби. Щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Повідомляємо суд, що з позивачем військовою частиною НОМЕР_2 було повністю розраховано та виплачено всі належні йому грошові кошти під час звільнення з військової служби. Намагання позивача ввести суд в оману з приводу того, що остаточного розрахунку при звільненні з ним військовою частиною НОМЕР_2 здійснено не було, є ні чим іншим, як зловживання своїми процесуальними правами, що є грубим порушенням статті 45 КАС України. Щодо стягнення моральної шкоди за нездійснення остаточного розрахунку при звільнення та не виплати йому додаткового грошового забезпечення. Так, згідно статті 56 Конституції України, гарантовано відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди. Але тільки у випадку, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Повідомляємо суд, що незаконних рішень чи будь якої іншої бездіяльності військова частина НОМЕР_2 по відношенню до позивача не здійснювала. Тому намагання ОСОБА_1 зобов`язати виплатити йому моральну шкоду є повністю абсурдним. Вважаємо що відповідні дії позивача в адміністративному позові до відповідача, військової частини НОМЕР_2 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчини певні дії - зводяться лише до зловживання своїх прав та суб`єктивного розуміння норм чинного законодавства України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України: Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. … Окрім цього, військовослужбовцю було здійснено всі виплати, визначені наказами командира військової частини НОМЕР_2 , про що зазначалось вище. Підсумовуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_2 стосовно Позивача допущено не було. …».

Відповідач проти позовної заяви заперечував.

Ухвалою судді від 05.02.2024 в адміністративній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Витязі із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 23.02.2023 за №58 зазначено: «… 1.Старшого сержанта ОСОБА_6 , головного сержанта радіотехнічної батареї 3026 зенітного ракетного дивізіону військової частини НОМЕР_2 , який наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22 лютого 2023 року №7-РС звільнений з військової служби у ЗАПАС ЗА ПІДПУНКТОМ "г" (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) - у зв`язку з наявністю дружини із числа ociб з інвалідністю ІІІ групи) пункту другого частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", з 23 лютого 2023 року вважати, що справи та посаду здав, виключити зі списків особового складу частини і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вислуга років в Збройних Силах України на 23 лютого 2023 року складає: календарна - 02 роки 08 місяців 19 днів; пільгова - 00 років 00 місяців 00 днів; загальна - 02 роки 08 місяців 19 днів. Позбавити щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 483% місячного грошового забезпечення (ТР-11), у зв`язку із накладенням дисциплінарного стягнення "сувора догана" за перебування на території військової частини НОМЕР_2 у службовий час у стані алкогольного сп`яніння (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02.2023 №175). Виплатити надбавку за виконання особливо важливих завдань у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за період з 01 по 23 лютого 2023 року згідно вимог наказу МО України від 07.06.2018р. №260 та рішення МО України від 01.02.2023р. №2683/з. Виплатити компенсацію за 20 календарних днів щорічної основної відпустки за 2022 рік за період з 05.04.2022 року по 31.12.2022 року та за 3 календарних дні щорічної основної відпустки за 2023 рік за період з 01.01.2023 року по 23.02.2023 року. Виплатити грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №58 від 26.01.2022 року виплати одноразову грошову допомогу у розмірі 36% місячного грошового забезпечення за 9 повних календарних місяців служби. Постійним або службовим житлом від Міністерства оборони України не забезпечувався, на квартирному обліку на отримання житла не перебуває. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 22 лютого 2023 року №7-РС, рапорт старшого сержанта ОСОБА_7 від 13.02.2023 року про звільнення з військової служби (вх.№57/285 від 22.02.2023), копія свідоцтва про шлюб НОМЕР_7 , копія паспорта дружини військовослужбовця, копія ідентифікаційного номера дружини, копія довідки до акту огляду медико - соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №625468 від 08.08.2022 року, копія довідки від 07.11.2022 о/р НОМЕР_8 , виданої управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, рапорт старшого сержанта ОСОБА_7 від 23.02.2023 року про здачу справ та посади (вх.№57/294 від 23.02.2023), рапорт про позбавлення премії від 23.02.2023 року (вх.№57/295 від 23.02.2023), рапорт про виплату грошової допомоги на оздоровлення від 23.02.2023 року, обхідний листок. …».

У постанові Кременчуцького районного суду Полтавської області від 26.04.2023 у справі №536/278/23, яка 08.05.2023 набрала законної сили, зазначено: «… ВСТАНОВИВ: Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2023 року, ОСОБА_1 , 14.02.2023 року біля 17 год. 45 хв., будучи військовослужбовцем, перебував у стані алкогольного сп`яніння на території розміщення підрозділу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП. В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що алкогольних напоїв не вживає, через прискіпливе ставлення до нього командира, який не повідомив йому ознак сп`яніння, які нібито в нього було виявлені та які не вказані в протоколі, запропонував пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, куди він був доставлений та відмовився від його проходження. … Як слідує з висновку №76 щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 14.02.2023, ОСОБА_1 відмовився від проведення медичного огляду, що є окремою кваліфікуючою ознакою правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи вказувати на кваліфікуючі ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи. Отже, обставини зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, як і сама подія адміністративного правопорушення не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, що свідчить про їх відсутність. За таких обставин направлені до суду матеріали та їх аргументація є сумнівними, однак наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом (рішення від 18 січня 1978 року у справі Ірландія проти Сполученого Королівства ), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України №39598/03 від 21.07.2011 року (стаття 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини), тож, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення. Згідно ст.62 Конституції України всі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Викладене дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, оскільки відсутні докази вчинення останнім правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП. Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Керуючись статтями 247, 283, 284 КУпАП ПОСТАНОВИВ: Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_8 за ч.3 ст.172-20 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. …».

Судом досліджено: Військовий квиток НОМЕР_9 ; Протокол 1215 №8 від 16.02.2023 про військове адміністративне правопорушення за ч.3 ст.172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Бланк отримання пояснень ОСОБА_1 від 14.02.2023; Бланк отримання пояснень ОСОБА_3 від 14.02.2023; Бланк отримання пояснень ОСОБА_4 від 15.02.2023; Довідку ВЧ НОМЕР_2 від 06.06.2023 за №350/207/56/144 про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 23.02.2023; банківську виписку за 08.03.2023 про сплату 58809,61 грн. від ВЧ НОМЕР_2 ; виписку з АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці за період з 01.01.2023 по 12.12.2023; Довідку ВЧ НОМЕР_10 від 28.08.2023 за №3802 про військову службу ОСОБА_1 у ВЧ НОМЕР_10 ; Витяг із Наказу командира ВЧ НОМЕР_11 (по стройовій частині) від 22.01.2024 за №22; Витяг із Наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.04.2022 за №80; інші документи, наявні у даній адміністративній справі.

При вирішенні спору по суті суд виходить з викладеного вище та наступного.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні введений воєнний стан.

Згідно з п.22 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: засади цивільно-правової відповідальності; діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (ч.1 ст.61 Конституції України).

За ст.26 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України», затвердженого 24.03.1999 Закону України №548-XIV «Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до п.2 розділу І «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого 07.06.2018 наказом Міністерства оборони України №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам») (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

У постанові Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено: «1.Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень. Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення); загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла). … 2-1. Установити, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень. …».

У п.2 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) зазначено: «2.На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах: 100000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах): під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно; у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника; із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою; у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії; на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях); з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника; з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування); у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів; з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; 50000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах). Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України; 30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань): у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління); з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями; із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями. Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30000 гривень».

У п.15 розділу XXXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» зазначено: «15.До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, зазначені у пункті 2 цього розділу, які: … вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння,- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника); вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією,- за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини; …».

У п.5 розділу XVI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» зазначено: «5.Військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються в таких випадках: … за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення; …».

Згідно з п.1 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.

За п.9 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до п.2 розділу І «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період», затвердженої 29.04.2016 наказом Міністерства оборони України №232, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 26.05.2016 за №768/28898 (надалі «Інструкція про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період»), основним завданням речового забезпечення є задоволення потреб військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили) в обмундируванні, взутті, натільній і теплій білизні, теплих і постільних речах, спорядженні, спеціальному одязі, спеціальному одязі та спорядженні для виконання спеціальних завдань, предметах індивідуального захисту, тканинах, нагрудних та нарукавних знаках і знаках розрізнення, санітарно-господарському майні, спортивному інвентарі та лазне-пральному обслуговуванні, що сприяють успішному веденню військами (силами) бойових дій та виконанню інших завдань, як у мирний час, так і в особливий період.

Мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються. За бажанням вони можуть звільнятися в запас у власному цивільному одязі (п.17 розділу ІІІ «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період»).

Як зазначено у п.3 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно», затвердженого 16.03.2016 постановою Кабінету Міністрів України №178 (надалі «Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно»), грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця; переведення військовослужбовця до інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Держспецзв`язку, правоохоронних органів спеціального призначення і державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями для подальшого проходження військової служби з виключенням із списків особового складу військової частини.

Згідно з п.4 «Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно» грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

У ст.116 Кодексу законів про працю України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

За ст.117 Кодексу законів про працю України у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з ч.1 ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Як зазначено у п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.3 ст.23 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Як зазначено у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. (…) Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.1174 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Судом вивчено й інші норми права, які стосуються виниклого публічно-правового спору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач вирішив притягнути позивача за одне й те саме правопорушення («перебування у стані алкогольного сп`яніння на території ВЧ НОМЕР_2 ») до юридичної відповідальності різних видів: до адміністративної та дисциплінарної.

Відсутність події і складу адміністративного правопорушення не свідчить про відсутність складу дисциплінарного проступку.

Позивачем не надано до суду доказів визнання протиправним та скасування рішення відповідача про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана» за «перебування на території військової частини НОМЕР_2 у службовий час у стані алкогольного сп`яніння (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02.2023 №175)».

Позивач не оскаржує і суд, відповідно, не розглядає у межах даної адміністративної справи правомірність прийняття відповідачем рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення «сувора догана» за «перебування на території військової частини НОМЕР_2 у службовий час у стані алкогольного сп`яніння (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 22.02.2023 №175)».

Також, позивач не оскаржує і суд, відповідно, не розглядає у межах даної адміністративної справи правомірність прийняття відповідачем Наказу (по стройовій частині) від 23.02.2023 за №58.

З письмового пояснення ОСОБА_3 від 14.02.2023 та письмового пояснення ОСОБА_4 від 15.02.2023 вбачається, що 14.02.2023 біля 17 год. 45 хвил. під час шикування військового підрозділу було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 .

Судом прийнято до уваги, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, про що свідчать його письмові пояснення від 14.02.2023.

У матеріалах даної адміністративної справи відсутні безспірні докази того, що ОСОБА_1 14.02.2023 біля 17 год. 45 хвил. під час шикування військового підрозділу не мав ознак алкогольного сп`яніння.

З Довідки ВЧ НОМЕР_2 від 06.06.2023 за №350/207/56/144 про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 23.02.2023 та виписки з АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці за період з 01.01.2023 по 12.12.2023 вбачається, що позивачу у лютому 2023 року було нараховано: премії у сумі 7169 грн. 00 коп.: додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у сумі 30000 грн. 00 коп. Дані суми були позивачу виплачені (після відрахування відповідних податків та зборів).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведена протиправність відповідача щодо не виплати позивачу додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та премії.

Відповідно до Довідки ВЧ НОМЕР_2 від 06.06.2023 за №350/207/56/144 про нарахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 05.04.2022 по 23.02.2023, зокрема, позивачу було нараховано грошового забезпечення: за лютий 2023 року у сумі 45749 грн. 00 коп.; за березень 2023 року у сумі 59708 грн. 23 коп.

При цьому, згідно з банківською випискою за 08.03.2023 про сплату 58809,61 грн. від ВЧ НОМЕР_2 та випискою з АТ КБ «Приватбанк» про рух коштів по картці за період з 01.01.2023 по 12.12.2023 у лютому 2023 року позивачу було виплачено (після відрахування відповідних податків та зборів) всього 45062 грн. 77 коп. (13.02.2023 15512 грн. 77 коп., 20.02.2023 29550 грн. 00 коп.); у березні 2023 року позивачу було виплачено 58809,61 грн. (після відрахування відповідних податків та зборів).

Звідси, суд вважає не обґрунтованим твердження позивача наведене у позовній заяві «… 46647,62 грн. остаточного розрахунку при звільненні МЕНІ ВИПЛАЧНО НЕ БУЛО. …».

Позивачем не надано до суду доказів того, що він звертався з рапортом до командира (начальника) щодо надання йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення.

Також, позивачем не надано до суду доказів того, що він звертався з заявою (рапортом) до командира (начальника) щодо виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Позивачем документально не підтверджено наведене у позовній заяві «… При зарахуванні мене до ВЧ НОМЕР_2 , мною за власні кошти був придбаний УВЕСЬ бойовий єдиний комплект (БЄК) згідно із нормою 1, …».

З урахуванням зазначеного, суд не може визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує його місячного грошового забезпечення, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу таку допомогу, компенсацію.

З огляду на обставини справи, суд погоджується з позицією відповідача наведеною у відзиві на позовну заяву «… з позивачем військовою частиною НОМЕР_2 було повністю розраховано та виплачено всі належні йому грошові кошти під час звільнення з військової служби. …».

З матеріалів справи не вбачається упередженого ставлення відповідача до позивача.

Позивач у позовній заяві документально не довів завдання йому моральної шкоди відповідачем.

Отже, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди у сумі 70000 грн. 00 коп.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи з`ясовані обставини, досліджені матеріали справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача не підлягає задоволенню. Доводи позивача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Оскільки у задоволенні позовної заяви має бути відмовлено, то, відповідно, має бути відмовлено й у стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись: ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити у повному обсязі.

У стягненні на користь позивача з відповідача судових витрат відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення виготовлено у повному обсязі 01.04.2024.

Суддя О.О. Прасов