Справа № 559/3812/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 559/3812/23 пров. № А/857/1835/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Шевчук С. М.;

за участю секретаря судового засідання Гранат В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 січня 2024 року у справі № 559/3812/23 (суддя Ралець Р.В., м. Дубно) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Дубенський міськрайонний суд Рівненської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (далі відповідач), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову інспектора взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП Преварського Юрія Вікторовича серії БАБ №514252 від 23 жовтня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що спірною постановою, на підставі ч.5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 2.3 «в», п. 2.4, п. 2.1 «а», п. 2.1 «б», п. 2.1 «г» Правил дорожнього руху (далі ПДР). Позивач вважає оскаржену постанову протиправною з огляду на відсутність у суб`єкта владних повноважень доказів вчинення правопорушення. Наголошував на тому, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб, не проінформувавши про конкретну причину зупинки та не надали його доказів щодо самого факту правопорушення.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 січня 2024 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №514252 від 23 жовтня 2023 року винесену інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Преварським Юрієм Вікторовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок на повернення сплаченого судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог виходячи з мотивів викладених у апеляційній скарзі.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому, з підстав, викладених у відзиві, просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги та відзив на неї, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.10.2023 інспектором взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Преварським Ю.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 514252 від 23.10.2023, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510,00 грн, а саме 23.10.2023 о 09 год 50 хв в м. Дубно, по вул. Морозенка, 7 позивач керуючи транспортним засобом ВАЗ 21043 номерний знак НОМЕР_1 обладнаний засобами пасивної безпеки, був не пристебнутий ременем безпеки, а також не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії та реєстраційному документі на ТЗ, чим порушив п. 2.3 «в», 2.4, 2.1 «а», «б», «ґ» Правил дорожнього руху України ( далі -ПДР).

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон);

ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до п. 2.3 «в» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також:

а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1;

б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу;

в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Вважаючи протиправною оскаржувану постанову, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що з наданих відповідачем доказів не можливо встановити подію та склад адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх не вірними та такими, що не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з не дотриманням норм процесуального права, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в документах, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правомірності правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення, суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Колегією суддів оглянуто та досліджено відеозаписи та скріншоти з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходиться на цифровому носію інформації DVD-R та міститься у матеріалах справи (а.с. 88), з яких вбачається, що позивач не користувався ременем безпеки та не був пристебнутий ним під час руху його ТЗ (фото скріншоту з відео 2023-11-27_09_29_45(с. 53-55).jpg) та зупинки його транспортного засобу працівниками поліції. Також, з наданих відповідачем вище зазначених доказів суд апеляційної інстанції встановив, що позивач відмовився надавати на вимогу працівника поліції документи передбачені п. 2.1 ПДР України, зокрема посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що поліцейський провів розгляд справи про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог ст. 278, 279 КУпАП, та виніс оскаржувану постанову, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Таким чином, аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем належними доказами доведено факт вчинення позивачем правопорушень передбачених ч. 5 ст. 121 та ч. 1 ст.126 КУпАП, тому підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №514252 від 23 жовтня 2023 року у суду першої інстанції були відсутні.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки позивач керував автомобілем без пристебнутого ременем безпеки та не пред`явив працівнику поліції документи передбачені п. 2.1 ПДР України.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04), згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи наведені вище обставини і норми законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що під час встановлення адміністративних правопорушень та накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому висновок суду першої інстанції про протиправність оскаржуваної постанови є помилковим і необґрунтованим.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції слід скасувати, бо таке прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справ, а у задоволенні позову відмовити.

Керуючись ст. 229 ч. 4, 243, 286, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 січня 2024 року у справі № 559/3812/23 скасувати.

Прийняти постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено та підписано 01 квітня 2024 року у зв`язку з перебуванням у відпустках судді Кухтея Р.В. з 25.03.2024 по 31.03.2024 включно (відповідно до наказу Голови суду від 19.03.2024 №131/к/тм) та судді ОСОБА_2 з 26.03.2024 по 31.03.2024 включно (відповідно до наказу Голови суду від 18.03.2024 №129/к/тм).