Справа № 620/3789/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3789/23 Суддя (судді) першої інстанції: Василь НЕПОЧАТИХ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

за участю секретаря судового засідання: Матвєєвої С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції України, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.02.2023 № 112 «Про застосування до працівників УПП в Чернігівській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині притягнення інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийнято з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права.

На переконання апелянта, наказ № 167 від 30.12.2022 оформлений неналежним чином, з порушенням п. 4 Розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року N 893. У наказі не зазначено достатніх підстав для призначення службового розслідування, які передбачені п.п. 1,2 Розділу ІІ Порядку, а саме: за яким фактом необхідно провести службове розслідування.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції належним чином не встановив той факт, що позивач разом з поліцейським Портянко С. , керуючись наказом МВС, МОЗ України від 09.112015 № 1452/735, визначили відсутність у водія ОСОБА_3 ознак алкогольного сп`яніння, що підтверджено постановою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/7709/22.

Апелянт наголошує, що суд першої інстанції не врахував те що, у положеннях Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, відсутня така ознака алкогольного сп`яніння як «зіткнення транспортного засобу з бордюром», що відбулось під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_4 .

Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції, вказуючи те, що позивач міг би з`ясувати перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, не встановив, що позивач не спілкувався з водієм ОСОБА_4 під час зупинки, а був офіцером прикриття.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу.

Департамент патрульної поліції у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. У відзиві відповідач вказує про безпідставне твердження позивача щодо відсутності достатніх підстав для призначення службового розслідування, оскільки службове розслідування призначено на підставі рапорту безпосереднього керівника позивача.

Також відповідач вважає необґрунтованим аргумент позивача про те, що спірний наказ виданий без дослідження матеріалів справи № 750/7709/22, оскільки висновки службового розслідування ґрунтуються на фактичних даних, що свідчать про реальну наявність в діях позивача ознак дисциплінарного проступку.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено 15-денний строк звернення до суду з позовною вимогою про скасування наказу від 24.02.2023 № 112, передбачений ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Після надходження матеріалів справи 25 грудня 2023 року, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 січня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 лютого 2024 року.

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції 21 лютого 2024 року судом досліджувалось, зокрема, питання дотримання позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом в цій справі. Розгляд справи відкладено на 27.03.2024.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2024 року задоволено клопотання представника позивача Сала Олександра Петровича про участь позивача та його представника у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У відкритому судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення суду, з тих підстав, що службове розслідування, за наслідками якого видано оскаржуваний наказ проведено упереджено, неповно, не об`єктивно, необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Представник відповідача заперечив проти доводів апеляційної скарги позивача, вказуючи про правомірність прийняття оскаржуваного наказу.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзив, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, Начальнику Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від командира роти № 3 батальйону начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Олега Пуда надійшов рапорт про неналежне виконання своїх службових обов`язків та халатне ставлення до реагування на адміністративні правопорушення, інспектором взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 17).

За фактами, викладеними у вказаному рапорті, наказом начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 30.12.2022 № 167 призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію (т. 1, а.с. 18).

Наказом начальника Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 12.01.2023 № 7 продовжено термін службового розслідування, призначеного наказом Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції від 30.12.2022 № 167, строком на 15 діб (т. 1, а.с. 29).

За результатами службового розслідування, дисциплінарною комісією складено висновок від 27.01.2023, з якого слідує, що позивач 13.11.2022 під час несення служби у складі пішого наряду «ІНФОРМАЦІЯ_2», отримавши від старшого лейтенанта поліції Портянка С. інформацію про достатні підстави вважати, що водій транспортного засобу RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не вжив жодних заходів для припинення виявленого адміністративного правопорушення, відсторонення особи від керування цим транспортним засобом, проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку та не доповів про дану подію безпосередньому керівнику.

Також, у висновку заначено що керування в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху - водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб. Зважаючи на викладене, причинами та умовами, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку зазначеними поліцейськими дисциплінарна комісія вважає особисту недисциплінованість та абсолютне нехтування вимогами нормативно-правових актів, що визначають повноваження поліції, а також своїми посадовими (функціональними) обов`язками.

Дисциплінарною комісією у висновку рекомендовано за вчинення дисциплінарного проступку порушити перед начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Жуковим Є. клопотання про застосування до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення, на підставі пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, у вигляді попередження про неповну службову відповідність (т. 1, а.с. 184-191).

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 24.02.2023 № 112 «Про застосування до працівників УПП в Чернігівській області ДПП дисциплінарних стягнень» за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у недотриманні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, пунктів 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги працівника поліції, визначеної частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 3 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, абзаців другого, третього пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, статті 266 КУпАП, пункту 2, абзацу другого пункту 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.12.2008 № 1103 пункту 1 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та MО3 від 09.11.2015 № 1452/735, пункту 1 розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395 та підпунктів 6, 7 пункту 2.1, підпункту 8 пункту 2.2 розділу II, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону УПП в Чернігівській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 19.12.2018 № 5611, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону управління патрульної поліції ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність (т. 1, а.с. 193-194).

Позивач, вважаючи вказаний наказ протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є правомірним і пропорційним. У діях позивача наявні ознаки вчинення порушення як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію» 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Згідно з частиною першою та другою статті 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами частин першої та другої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з пунктами 1, 4, 5, 8, 11 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частинами другою, третьою, десятою статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

З аналізу викладених норм слідує, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок № 893).

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо) (абзац перший пункту 4 розділу ІІ Порядку).

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку № 893 проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку № 893 проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.

Згідно з частиною першої-восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування, зокрема, зазначаються: підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту дають підстави для висновку, що службове розслідування проводиться з метою виявлення причин та умов, що стали підставою для проведення службового розслідування, ступеня вини особи.

Питання про наявність підстав для накладення на особу рядового і начальницького складу дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення особи рядового і начальницького складу до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Спір у цій справі виник у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення на поліцейського у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що у цьому випадку, вирішення питання про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, передбачає необхідність з`ясувати саме склад дисциплінарного проступку в його діях.

Передумовою притягнення до дисциплінарної відповідальності мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, порядок проведення якого регулюється Дисциплінарним статутом, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитись факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу.

Колегія суддів зазначає, що положення статей 8, 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Поняття «службова дисципліна» містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

Як вбачається з висновку службового розслідування, 13.11.2022 старші лейтенанти Портянко С. та ОСОБА_1. , під час виконання службових обов`язків, маючи підстави вважати, що ОСОБА_4 водій транспортного засобу RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 , який поліцейськими зупинено під час дії комендантської години, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не вжили заходів щодо проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Відповідно до рапорту від 07.12.2022 командира роти №3 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції капітана поліції Олега Пуда позивач разом з Портянко С.В. 12.11.2022 заступили на чергування в складі екіпажу «Вікінг 121», в піше патрулювання, близько 00 год. 40 хв., 13.11.2022 по вул. 77 Гвардійської дивізії, буд 1 ними був зупинений автомобіль, RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Жінка була з явно вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджено на відео з портативного відео реєстратора №472088 час з 00:39:28 до 00:45:19, який отримував на зміну ДПП старший лейтенант поліції Портянко С.В . Після спілкування з водієм, екіпажем прийнято рішення відпустити даного водія без складання будь-яких адміністративних матеріалів.

Близько 00 год. 46 хв., по вул. Мстиславська, буд. 67, даний транспортний засіб, яким керувала водій ОСОБА_4 зупинений екіпажом «Вікінг-151» у складі командира роти №3 капітана поліції Пуд О.М. , інспектора взводу №2 роти №3 Удовенчика В.М. та інспектора взводу №2 роти №3 Шванського А.О. та складені адміністративні матеріали, протокол серії ААД №137345, за порушення вимоги пункту правил 2.5, частини 1 статті 130 КУпАП. Портативний відео реєстратор №470638.

З відеозаписів, з портативних відеореєстраторів № 473285 ( ОСОБА_1. ), № 472088 ( Портянко С. ), встановлено, 13.11.2022 о 00.39 год. старшим лейтенантом поліції Портянком С. зупинено транспортний засіб, за кермом якого перебувала ОСОБА_15 . Під час зупинки жінка зачепила правою стороною транспортного засобу бордюр, на що обидва поліцейських проговорили між собою, що це є «ознаки». До водія підійшов старший лейтенант поліції Портянко С. , який почав спілкуватися та перевіряти документи. Позивач в цей час знаходився біля правих передніх дверей автомобіля.

Старшим лейтенантом поліції Портянко С. у водія з`ясовано питання щодо вживання алкогольних напоїв, однак водій повідомив, що не вживав, а запах від її пасажирів.

Після того, як транспортний засіб від`їхав, між поліцейськими відбувся діалог під час якого Портянко С. повідомив ОСОБА_1 про те, що водій може був трохи випивший, і про те, що йому некомфортно складати протокол.

Мотиви апелянта про те, що він не міг з`ясувати перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, оскільки не спілкувався з водієм ОСОБА_4 під час зупинки з тих підстав, що перебував у статусі офіцера прикриття, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу, оскільки в силу специфіки і характеру функцій, покладених на органи Національної поліції, положеннями чинних законодавчих актів передбачені обов`язки, виконання яких вимагається від поліцейського незалежно від того, в якому статусі перебував у складі наряду. Зокрема, це стосується принципів діяльності поліцейського, вимог, що ставляться до професійних якостей поліцейських. Разом із цим, їх недотримання не виключає можливість кваліфікації цих дій уповноваженим органом як дисциплінарного проступку та притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

На переконання колегії суддів, при належному виконанні своїх безпосередніх обов`язків та здійснення огляду автомобіля, позивач міг з`ясувати перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.

Більше того, старший лейтенант поліції Портянко С. повідомив позивача, що у водія транспортного засобу RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_4 наявні ознаки алкогольного сп`яніння, але позивач жодних дій, зокрема, щодо повідомлення іншого екіпажу поліції та свого безпосереднього керівника про вказані вище обставини, не вчинив.

Колегія суддів наголошує, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є тяжким порушенням у сфері безпеки дорожнього руху. Водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, зокрема, водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

З огляду на викладене, колегія судді погоджується з висновком суду першої інстанції, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність є правомірним і пропорційним.

Отже, оцінюючи зазначене, обставини, викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та вказані вище правові норми, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в діях позивача наявні ознаки вчинення порушення як службової дисципліни, так і присяги поліцейського, що є порушенням Закону України «Про Національну поліцію» та Дисциплінарного статуту.

Щодо посилання апелянта на те, що постановою Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/7709/22 закрито провадження у справі щодо ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу вказаного адміністративного правопорушення, судова колегія наголошує, що надана судом оцінка при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду, оскільки у справі, яка розглядається, насамперед, дослідженню підлягає питання щодо дотримання позивачем, покладених на нього, як на працівника органів Національної поліції, обов`язків, передбачених положеннями чинних законодавчих актів України.

Твердження апелянта про те, що з боку керівництва Управління патрульної поліції в Чернігівській області відбувається мобінг, внаслідок підписання ним звернення щодо непрофесійних дій керівництва, перевірені в судовому засіданні та не знайшли свого підтвердження.

Доводи Департаменту патрульної поліції про те, що позивачем пропущено 15-денний строк звернення до суду з позовною вимогою про скасування наказу від 24.02.2023 № 112, передбачений ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, колегія суддів відхиляє, з огляду на таке.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року запропоновано ОСОБА_1 надати пояснення щодо дотримання строку звернення до суду з позовом про оскарження наказу начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.02.2023 № та/або клопотання про поновлення строку звернення до суду із наданням відповідних доказів, які б підтверджували наявність об`єктивних перешкод, які унеможливили своєчасне подання позову з врахуванням положень частини четвертої статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Вказаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 ознайомився з оскаржуваним наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності 04 березня 2023 року, що підтверджується особистим підписом позивача (т. 1 а.с. 32). Тому, ураховуючи приписи частини четвертої статті 30 Дисциплінарного статуту, останній день, встановленого законом 15-денного строку звернення до суду, припадав на 20 березня 2024 року. Однак, позовну заяву ОСОБА_1 зареєстровано судом першої інстанції 05 квітня 2023 року за вх. № 14893/23, тобто з пропуском встановленого строку.

На виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2024 року позивач подав до суду пояснення, в яких зазначив, що, дійсно, з оскаржуваним наказом звернувся до суду поза межами встановленого частиною четвертою статті 30 Дисциплінарного статуту, однак причиною пропуску такого строку послугувало звернення 07.03.2023 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області з адвокатським запитом з метою отримання документів, необхідних для складання позовної заяви. Натомість, відповідач листом від 10.03.2023 повідомив позивача про продовження строку розгляду адвокатського запиту до 20 робочих днів. Лише 30.03.2023 відповідач надіслав лист з матеріалами службового розслідування. Після отримання вказаних документів, позивач невідкладно 03.04.2023 звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що не отримання позивачем в межах 15-денного строку, з дня ознайомлення з оскаржуваним наказом, матеріалів службового розслідування, які слугують доказами в цьому адміністративному позові, є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 28.03.2024.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма