Справа № 420/10243/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/10243/22

Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Дата і місце ухвалення 20.11.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Худика С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 наказу Департаменту патрульної поліції від 15.06.2022 року №365 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень» в частині застосування до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції від 07.07.2022 року №903 о/с «По особовому складу» в частині звільнення зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону №2 полку, з 07 липня 2022 року;

- поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції з 08.07.2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просив скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт, посилаючись на положення ч. 9 ст. 15 Дисциплінарного статуту, вказував на те, що представники підрозділу територіальної оборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть вважатись опитаними в ході проведення службового розслідування, яке розпочалось 01.05.2022 року, так як вбачається з матеріалів справи пояснення від цих осіб були відібрані 29.04.2022 року особою, яка входила до складу дисциплінарної комісії.

Апелянт вважає, що пояснення представників підрозділу територіальної оборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суперечливими, недостовірними, а тому є недопустимими доказами нібито керування позивачем транспортним засобом. Однак, як вважає апелянт, зазначеним обставинам суд першої інстанції не надав належної оцінки.

В апеляційній скарзі позивач посилається на те, що стан алкогольного сп`яніння встановлюється на підставі огляду на такий стан із документальним підтвердженням, однак в даному випадку в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б беззаперечно свідчили про встановлений факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Апелянт вважає, що висновки службового розслідування не відповідають фактичним обставинам справи, а в ході службового розслідування не доведено належними та допустимими доказам факт порушення ним службової дисципліни, наслідком чого могло бути звільнення зі служби в поліції. На думку апелянта, самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.

Крім того, апелянт вважає, що відповідачем порушено процедуру проведення службового розслідування, з огляду на відсутність правомірного продовження строку службового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 працював в органах Національної поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

30 квітня 2022 року старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції в Одеській області ДПП капітан поліції Юрій Ніколенко та т.в.о інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Максим Стандратюк доповіли рапортом реєстр. №ВН4275/41/13/03-2022 на ім`я начальника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції підполковника поліції Дмитра Хмарука про те, що 29.04.2022 року о 23 год. 30 хв. за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Якутська, 29, екіпажем патрульної поліції «Океан-0152» було виявлено транспортний засіб SMART номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався під час дії комендантської години, запровадженої відповідно до розпорядження Одеської обласної військової адміністрації від 19 квітня 2022 року №202/А-2022. В подальшому вказаний транспортний засіб було зупинено, встановлено водія, ним виявився працівник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_1 . В рапорті було вказано, що в ході спілкування з ОСОБА_1 встановлено, що вказаний співробітник перебував поза службою, за зовнішніми ознаками знаходився в стані алкогольного сп`яніння, відмовлявся надати документи, що підтверджують його особу, в тому числі службове посвідчення працівника поліції, посвідчення водія. Екіпажем «Океан-0152» 30.04.2022 складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №221460 за частиною першою статті 130 КУпАП.

У зв`язку з ненаданням ОСОБА_1 посвідчення водія та зважаючи на заявлення ним клопотання про перенесення дати розгляду справи, розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП був перенесений на 04.05.2022 року та здійснювався за місцезнаходженням підрозділу патрульної поліції. 04.05.2022 року відносно позивача винесено постанову серії FAO № 5370592, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст. 126 КУпАП.

Наказом Департаменту патрульної поліції № 526 від 30.04.2022 року за викладеними обставинами було призначено службове розслідування та утворена дисциплінарна комісія.

За наслідками проведення службового розслідування був складений Висновок, затверджений начальником Департаменту патрульної поліції 15.06.2022 року, згідно якого відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування знайшли своє підтвердження в ході проведення службового розслідування.

Дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку несумісного зі службою в поліції, у зв`язку з чим було запропоновано застосувати до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Згідно пункту 1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 15 червня 2022 року №365 «Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень», за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини другої статті 19 та статті 68 Конституції України, пункту 1 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», присяги працівника поліції, визначеної статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС від 07 листопада 2018 року №893, пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016 року №1179, підпунктів 1, 10, 13 пункту 3.1 розділу III посадової інструкції інспектора роти батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.11.2018 №5112, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, до інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 07 липня 2022 року №903 о/с, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з 07 липня 2022 року звільнено зі служби в поліції.

Не погоджуючись з вказаними наказами в частині звільнення зі служби в поліції, позивач оскаржив їх до суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно правомірності оскаржуваних наказів відповідача та відсутності підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідно до преамбули Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII від 02.07.2015 (надалі Закон №580-VIII), цей Закон визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Згідно пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 19 Закону №580-VIII, У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 64 Закону №580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (надалі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

За приписами частин 1-3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Положеннями ст. 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно зі ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною 15 статті 15 Дисциплінарного статуту передбачено, що за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначений статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 19 Дисциплінарного статуту, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Згідно ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частин 8-9 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

Статтею 29 Розділу V Дисциплінарного статуту (яка діяла на момент прийняття оскаржуваних наказів), визначено, що у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Протягом 10 днів з дня підписання наказу про застосування дисциплінарного стягнення прямий керівник посадової особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, має право його пом`якшити, застосувати суворіше дисциплінарне стягнення або звільнити поліцейського від дисциплінарної відповідальності, якщо встановить невідповідність такого стягнення ступеню тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та вини.

У разі застосування до поліцейського інших заходів дисциплінарного впливу, не пов`язаних із застосуванням дисциплінарного стягнення, прямий керівник посадової особи, яка призначила службове розслідування, має право переглянути це рішення шляхом видання наказу про притягнення цього поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Таким чином, підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є вчинення дисциплінарного проступку.

Колегія суддів звертає увагу на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Законодавство, що регулює особливості проходження служби в поліції, дає підстави для висновку, що метою запровадження спеціальних вимог щодо правил поведінки поліцейського, що полягають у неухильному дотриманні ним обов`язків, покладених на нього законом, є, насамперед, формування відповідальності у працівників поліції перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри осіб до поліції. Такі вимоги, у першу чергу, спрямовані на забезпечення законності та дисципліни в органах поліції, сприяють виявленню винних у вчиненні службових (дисциплінарних) правопорушень поліцейських та вжиття до них відповідних заходів дисциплінарного впливу.

Зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції висновується, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Верховний Суд неодноразово звертав увагу, що поведінка працівника Національної поліції України завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам стража правопорядку.

Така правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 31 травня 2023 року у справі № 600/1542/22-а.

Підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Тобто, застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є наслідком вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Судом встановлено, що підставою для проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП від 30.04.2022 року №526, стала необхідність встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , відносно якого в позаслужбовий час 30.04.2022 року складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками проведення службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку про доведеність факту вчинення старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Так, в ході службового розслідування було встановлено, що 29.04.2022 року приблизно о 23 год. 30 хв. за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Якутська, 29, екіпажем патрульної поліції «Океан-0152» було виявлено транспортний засіб SMART номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався під час дії комендантської години. В подальшому вказаний транспортний засіб було зупинено, встановлено водія, ним виявився працівник Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції - інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_1 , який перебував на вихідному дні. В ході спілкування з ОСОБА_1 в останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», однак він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. У зв`язку з вказаним, ОСОБА_1 було видано направлення для проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я. Однак, після прибуття до медичного закладу ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За вказаних обставин екіпажем «Океан-0152» відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії АДД № 221460 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та направлено матеріали до суду.

В ході проведення службового розслідування були опитані заступник командира роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 , поліцейська взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , т.в.о. заступника командира роти № 3 батальйону № 2 полку УПП старший лейтенант ОСОБА_7 , командир взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , командир роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , заступник командира батальйону №2 полку Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції ОСОБА_10 , командир батальйону № 2 полку УПП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_11 .

Також в ході проведення службового розслідування був опитаний інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Так, опитаний в ході проведення службового розслідування заступник командира роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_4 повідомив, що 29 квітня 2022 року приблизно о 22 год. 50 хв. під час патрулювання Київського району міста Одеси у складі екіпажу «Океан-0152» було помічено автомобіль SMART, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався біля скверу-меморіалу « 411 батареї» у комендантську годину. На вимогу зупинитися, водій вказаного автомобіля не зреагував та прискорив рух. Крім того, за вказаним автомобілем рухався автомобіль з представниками підрозділу територіальної оборони, які також намагались зупинити даний автомобіль.

Опитаний зазначив, що внаслідок погоні вказаний транспортний засіб був зупинений за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Якутська, 29. Водієм виявився працівник управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, а саме інспектор взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Під час спілкування ОСОБА_1 почав заперечувати факт керування транспортним засобом, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На вимогу працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння повідомив, що огляд буде проходити у закладі охорони здоров`я.

Також, опитуваний зауважив, що в транспортному засобі знаходився пасажир - особа жіночої статі, яка теж перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння. Ключі від автомобіля ОСОБА_1 передав саме цій особі та останній було наголошено, що вона не може керувати транспортним засобом, оскільки перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Громадянка повідомила, що їхати нікуди не збирається та буде чекати в автомобілі на Івана.

Опитуваний повідомив, що ОСОБА_12 був доставлений до закладу охорони здоров`я за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. В кабінеті у медичного працівника ОСОБА_12 повідомив, що відмовляється від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, про що медичний працівник ОСОБА_13 склала відповідний висновок від 30.04.2022 року № 000330.

Враховуючи всі обставини, відносно ОСОБА_14 було складено адміністративне правопорушення серії ААД № 221460 за частиною 130 КУпАП та було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 126 КУпАП, оскільки останній не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії. Проте, ОСОБА_12 заявив клопотання про те, що бажає скористатися юридичною допомогою, у зв`язку з чим, розгляд справи був перенесений на 04.05.2022 на 09.00. Про подію було сповіщено відділ чергової служби УПП в Одеській області ДПП та командира роти № 1 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції Олександра Зінька. Подія фіксувалась на портативні відеореєстратори №№ 475688 та 474498.

Аналогічні пояснення надав інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та поліцейська взводу №1 роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_6 , які перебували у складі екіпажу «Океан-0152» разом із заступником командира роти №1 батальйону №1 полку управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

До матеріалів службового розслідування було долучено копію протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 221460 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, копію висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 30.04.2022 року № 000330, виданого комунальним некомерційним підприємством «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я», відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у повному обсязі у присутності двох свідків.

Також до матеріалів службового розслідування були долучені копії письмових пояснень представників підрозділу територіальної оборони, які безпосередньо 29.04.2022 року намагались зупинити автомобіль SMART, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався у комендантську годину, а саме: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до змісту пояснення ОСОБА_3 , 29.04.2022 приблизно о 22.30, перебуваючи на охороні громадського порядку, виявив автомобіль SMART, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався у комендантську годину. На вимогу зупинитись водій не відреагував та почав тікати на автомобілі. Під час погоні прибув екіпаж патрульної поліції, який зупинив вказаний автомобіль та працівники поліції повідомили, що автомобілем керував працівник поліції ОСОБА_1 , разом з ним в автомобілі перебувала жінка. Як зазначив ОСОБА_3 , і ОСОБА_1 і жінка поводили себе неадекватно, грубили, як співробітникам територіальної оборони, так і працівникам поліції. За зовнішніми ознаками було видно, що і ОСОБА_1 і жінка перебувають у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим, екіпаж патрульної поліції відвіз ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я з метою проходження останнім огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до змісту пояснення ОСОБА_2 , 29.04.2022 приблизно о 22.30, перебуваючи на охороні громадського порядку, виявив автомобіль SMART, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого рухався у комендантську годину. На вимогу зупинитись, водій не відреагував та почав тікати на автомобілі в сторону вул. Якутська, Одеської області. Під час погоні прибув екіпаж патрульної поліції, який зупинив вказаний автомобіль та працівники поліції повідомили, що автомобілем керував працівник поліції ОСОБА_1 , з ним в автомобілі перебувала жінка.

Також в ході службового розслідування дисциплінарною комісією були досліджені відеозаписи з портативних відеореєстраторів.

З відеозапису портативного відеореєстратора № 475688, на який здійснювалась відеофіксація старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 дисциплінарною комісією встановлено, що члени екіпажу «Океан-0152» під час патрулювання о 22.40 год. помітили транспортний засіб, який рухався у період дії комендантської години. Працівники поліції подали сигнал з метою аби водій вказаного транспортного засобу зупинився, однак останній не відреагував, а тому працівники поліції почали слідувати за вказаним транспортним засобом. У висновку зазначено, що як стало зрозуміло з відеозапису, водій намагався приховатися від працівників поліції, у зв`язку з чим, останні стали переслідувати його. Також зазначено, що через декілька хвилин, як зрозуміло з відеозапису, водій переслідуваного транспортного засобу зупинився, слідом також зупинився екіпаж працівників поліції, які одразу направилися до зупиненого транспортного засобу, водій якого вже вийшов з автомобіля. Встановлено, що водієм виявився старший лейтенант поліції ОСОБА_1 . Як встановлено з відеозапису, разом з ОСОБА_1 в автомобілі перебувала особа жіночої статті, якій в подальшому ОСОБА_1 самостійно передав ключі від автомобіля та наказав йти додому.

Відеозаписом зафіксовано, що через декілька секунд на місце події під`їхав автомобіль з представниками підрозділу територіальної оборони. Як вказано у висновку службового розслідування: підійшовши один зі співробітників підрозділу звернувся до ОСОБА_1 (мовою оригіналу): «А че не останавливались?». Другий співробітник підрозділу територіальної оборони звернувся до ОСОБА_1 (мовою оригіналу): «Что за погоня у нас ночная? Я ж показал, чтоб остановился. Чего ты летишь, не останавливаешься?». На що ОСОБА_1 відповів: «Я привет показал».

Також з відеозапису було встановлено, що в ході спілкування на місці було прийнято рішення направитися до закладу охорони здоров`я. Відеозаписом зафіксовано, що приїхавши до закладу охорони здоров`я, один з співробітників закладу запитав у ОСОБА_1 коли він закінчив вживати алкогольні напої, на що ОСОБА_1 відповів, що вживав дві години тому. На запитання співробітника закладу охорони здоров`я, що пив, ОСОБА_1 повідомив, що пив вино.

В закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, з відеозапису встановлено, що під час ознайомлення ОСОБА_1 зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на неодноразові запитання чи має ОСОБА_1 в наявності посвідчення водія, останній чіткої відповіді не надав, ухилявся від відповіді, мотивуючи тим, що не розуміє, з якою метою в нього його вимагають.

У зв`язку з непред`явленням ОСОБА_1 посвідчення водія, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 відносно нього було розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Під час роз`яснення ОСОБА_1 його прав, останній повідомив, що бажає скористатися юридичною допомогою адвоката. Враховуючи те, що вищевказані події відбувались під час дії комендантської години, що виключало можливість прибуття на місце події адвоката, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 прийняв рішення перенести розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на інший день.

В подальшому відносно позивача була складена постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАО № 5370592 від 04.05.2022 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З відеозапису з портативного відеореєстратора № 474498, на який здійснювалась відеофіксація старшим сержантом поліції ОСОБА_6 дисциплінарною комісією встановлено, що старшим сержантом ОСОБА_6 було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або проїхати до закладу охорони, здоров`я, на що ОСОБА_1 повідомив, що проїде до закладу охорони здоров`я. Після чого самостійно сів до службового автомобіля патрульної поліції.

Також в ході службового розслідування встановлено, що під час вищевказаної події був увімкнений портативний відеореєстратор № 471357, який, як встановлено переглядом відеозаписів, весь час знаходився в службовому автомобілі працівників поліції, а тому на ньому відсутні будь-які відеозаписи, однак наявна аудіодоріжка. Так встановлено, що в момент, коли до службового автомобіля сіли працівники поліції та ОСОБА_1 , з метою подальшого напрямку до закладу охорони здоров`я, останній з обуренням промовив, що йому потрібно було всього два квартали під`їхати та він хотів зупинитися та піти пішки (час на відеозаписі 22.54).

Опитаний в ході службового розслідування інспектор взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що правила дорожнього руху не порушував, честь та гідність поліцейського не порочив, правил етики дотримувався. На додатково письмово поставлене питання, як він 29.04.2022 року опинився в комендантську годину за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Якутська, 29, пояснив, що гуляв у парку та втратив лік часу, по вулиці Якутський рухався в напрямку місця мешкання. На запитання, кому належить транспортний засіб SMART, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 зазначив, що не знає. На запитання, хто 29.04.2022 року керував транспортним засобом SMART, номерний знак НОМЕР_1 , повідомив, що йому про це не відомо.

На додаткове поставлене запитання, чи вживав ОСОБА_1 в ніч на 30.04.2022 року алкогольні напої, останній заперечив факт вживання. На запитання чому 29.04.2022 року був зупинений працівниками поліції та представниками підрозділу територіальної оборони, пояснив, що зазначені особи йому не повідомили чого підійшли. На уточнююче запитання, з ким знаходився в цей момент, повідомив, що був один. На додаткове запитання чому працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, опитуваний зауважив, що йому про це не відомо. На уточнююче запитання, погодився чи відмовився опитуваний пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу «Drager», останній відповів, що на момент його перебування за адресою: АДРЕСА_2 , йому нічого не пропонували.

Також у висновку службового розслідування зазначено, що на запитання чи пропонували йому проїхати до закладу здоров`я з метою проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та чи проїхав він туди, опитуваний зазначив, що не пам`ятає чи пропонували, однак він там опинився. На уточнююче запитання, яким чином опитуваний опинився в закладі охорони здоров`я та хто в ньому з ним перебував, останній зазначив, що до закладу охорони здоров`я був доставлений працівниками поліції на транспортному засобі, крім поліцейських там більше нікого не було.

На запитання, з якою метою ОСОБА_1 разом з працівниками поліції проїхав до закладу охорони здоров`я, він повідомив, що працівники поліції йому не повідомили. На запитання, що опитуваний робив у закладі охорони здоров`я та як довго там перебував, останній зазначив, що його доставив туди екіпаж патрульної поліції, незрозумілі йому особи запропонували пройти «якийсь тест», що це за тест та чому він повинен його проходити, як зазначив опитуваний, йому не повідомили. Після чого до нього підійшов поліцейський та показав складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наслідками дослідження відібраних у працівників поліції, які входили до складу екіпажу «Океан-0152», пояснень, дослідження письмових пояснень представників підрозділу територіальної оборони, відеозаписів з портативних відеореєстраторів, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що зібрані докази вказують на те, що 29.04.2022 року ОСОБА_1 вживав алкоголі напої та в подальшому керував транспортним засобом. Також дисциплінарною комісією встановлено факт невідповідності письмових пояснень, наданих ОСОБА_1 відеозаписам з портативних відеореєстраторів.

За сукупністю встановлених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку про доведеність факту вчинення інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону № 2 полку УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився у тому, що перебуваючи поза службою за адресою: Одеська область, с. Лиманка, вул. Якутська, 29, під час дії комендантської години, він керував транспортним засобом SMART, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння; від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому порядку відмовився, що стало підставою для складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення серії АДД № 221460 від 30.04.2022 року за частиною 1 статті 130 КУпАП. Окрім цього за фактом не пред`явлення ОСОБА_1 29.04.2022 року на вимогу працівника поліції посвідчення водія, відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАО № 5370592 за частиною 1 статті 126 КУпАП.

У зв`язку з встановленням факту вчинення позивачем дисциплінарного проступку його було пригнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Заперечуючи правомірність притягнення до дисциплінарної відповідальності, позивач посилався на порушення процедури проведення службового розслідування, а також на відсутність будь-яких доказів порушення ним службової дисципліни та вчинення дисциплінарного проступку.

Так, позивач у заявах по суті справи та в апеляційній скарзі посилався на порушення строку проведення службового розслідування, вказуючи на відсутність факту правомірного продовження строку проведення службового розслідування, а також на недотримання вимог ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту, яка встановлює особливості проведення службового розслідування у період дії воєнного стану, та якою, на думку позивача, і повинен був керуватись відповідач. Апелянт посилався на те, що службове розслідування фактично розпочалося 01.05.2022 року і саме з цього часу почався відлік строку проведення службового розслідування. З огляду на це, закінчення службового розслідування 15.06.2022 року свідчить, на думку апелянта, про те, що воно тривало 46 діб, що перевищує встановлений 30-денний (з урахуванням строку продовження) строк, передбачений для його проведення положеннями розділу V Дисциплінарного статуту.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст. 16 Дисциплінарного статуту (в редакції, чинній на момент прийняття наказу про проведення службового розслідування), службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення службового розслідування в даному випадку було призначено наказом Департаменту патрульної поліції від 30.04.2022 року № 526.

На момент призначення службового розслідування (30.04.2022 року) діючими були норми ст. 16 Дисциплінарного статуту, якими передбачався місячний строк проведення службового розслідування, який міг бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не міг перевищувати 60 календарних днів.

В даному випадку наказом Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 року № 664 було продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 30.04.2022 року № 526 на один місяць.

Висновок службового розслідування було затверджено начальником Департаменту патрульної поліції ОСОБА_16 15.06.2022 року, тобто загальний строк службового розслідування, з урахуванням його продовження наказом від 28.05.2022 року № 664, склав 46 днів, що не перевищує 60 календарних днів, та свідчить про дотримання відповідачем строків проведення службового розслідування, встановлених ст. 16 Дисциплінарного статуту.

Що стосується тверджень позивача про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 3 ст. 26 Дисциплінарного статуту, які встановлюють п`ятнадцятиденний строк проведення службового розслідування, який може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів, колегія суддів вважає їх безпідставними, з огляду на таке.

Дисциплінарний статут доповнено розділом V згідно із Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» № 2123-IX від 15.03.2022 року, який набрав чинності з 01.05.2022 року, тобто вже після призначення службового розслідування відносно ОСОБА_1 , та не має зворотної дії у часі, що виключає можливість застосування положень розділу V Дисциплінарного статуту до виниклих правовідносин.

Доводи апелянта в даному випадку ґрунтуються на неправильному застосуванні положень законодавства, яке регулює спірні правовідносини, неправильному визначенні їх чинності у часі.

Що стосується доводів позивача про відсутність підстав для продовження строку проведення службового розслідування, колегія суддів зазначає, що таке продовження в даному випадку здійснено на підставі наказу Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 року, який позивачем не оскаржений та не є предметом розгляду даної справи.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що прийняття наказу Департаменту патрульної поліції від 28.05.2022 року було обумовлено поданням на ім`я начальника ДПП доповідної записки, в якій міститься посилання не необхідність продовження строку проведення службового розслідування з метою повної та всебічної перевірки матеріалів службового розслідування, як то передбачено ст. 16 Дисциплінарного статуту.

При цьому твердження позивача про те, що відповідну доповідну записку було подано не головою дисциплінарної комісії, а за підписом члена дисциплінарної комісії ОСОБА_17 , знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно усталеного підходу, який неодноразово знаходив своє відображення в судових рішеннях Верховного Суду, в залежності від характеру процедурних порушень, дефектність процедури прийняття адміністративного акта, може мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Такі висновки були висловлені Верховним Судом у постанові від 23.04.2020 у справі №813/1790/18 та підтримані, зокрема, у постанові від 16.11.2023 у справі №300/3110/20.

Порушення процедури, на які вказує позивач, за наявності чинного наказу про продовження строку проведення службового розслідування, дотримання відповідачем загального строку проведення службового розслідування, не впливають на правомірність прийняття оскаржуваних у даній справі наказів про звільнення позивача.

Що стосується доводів позивача про відсутність доказів вчинення ним дисциплінарного проступку, зокрема, керування ним транспортним засобом, а також перебування в стані алкогольного сп`яніння, колегія суддів зазначає наступне.

Вказані обставини були предметом дослідження в ході проведення службового розслідування та підтверджуються зібраними у процесі його проведення доказами, а саме, поясненнями представників підрозділу територіальної оборони, які здійснювали у комендантську годину переслідування автомобілю SMART, номерний знак НОМЕР_1 , який не зупинився на їх вимогу; поясненнями працівників поліції, які перебували у складі екіпажу «Океан-0152», на вимогу яких вказаний автомобіль також не здійснив зупинку, та які в подальшому були вимушені здійснювати його переслідування; відеозаписами з портативних відеореєстраторів поліцейських.

З досліджених відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було встановлено, що після переслідування автомобіля SMART, номерний знак НОМЕР_1 , екіпаж працівників поліції першим наздогнав вказаний транспортний засіб і ОСОБА_1 стояв поряд з автомобілем. В свою чергу, вказаними відеозаписами підтверджено, що разом з ОСОБА_1 була особа жіночої статі, яка перебувала на пасажирському сидінні вказаного автомобіля, та якій в подальшому ОСОБА_1 самостійно передав ключі від автомобіля та наказав йти додому.

При цьому з відеозапису, наявного на диску № 1 475688-1 від 29 квітня 2022 року, було встановлено, що під час спілкування з інспекторами патрульної поліції ОСОБА_1 зазначив: «мне сюда ехать, чуть чуть заехал...два квартала и спать». Також, на питання до позивача прибувших на місце події представників територіальної оборони, чому він не зупинився на їх вимогу, ОСОБА_1 відповів: «Я привет показал». При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та без будь-яких заперечень погодився на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, попередньо відмовившись проходити такий огляд на місці зупинки автомобіля. Під час поїздки до медичного закладу позивач також не висловлював інспекторам поліції будь-яких доводів стосовно відсутності підстав для його медичного огляду через те, що він не перебував за кермом автомобіля SMART, номерний знак НОМЕР_1 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що в ході проведення службового розслідування позивач надавав покази про те, що він нібито гуляв по парку та рухався в напрямку місця мешкання, з невідомих йому причин до нього підійшли співробітники поліції. Позивач заперечив факт пропозиції інспекторів поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події, вказав, що не пам`ятає чи пропонували йому проїхати до медичного закладу, однак він там опинився. Причини його перебування у медичному закладі йому невідомі. Вказані покази суперечать наявним відеозаписам, показам інспекторів поліції та представників територіальної оборони.

На думку колегії суддів, заперечення позивачем факту керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є спробою уникнути дисциплінарної відповідальності за вчинене ним діяння.

Також слід зазначити, що опитані інспектори поліції вказували на наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння. При цьому з відеозаписів встановлено, що ОСОБА_1 під час перебування у медичному закладі підтвердив факт вживання ним 29.04.2022 року алкогольних напоїв. Наявність ознак алкогольного сп`яніння 29.04.2022 року позивач не заперечував і в судовому засіданні, пославшись на те, що не був водієм.

Що стосується посилань апелянта на те, що письмові пояснення представників підрозділу територіальної оборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не можуть вважатись допустимими доказами, з огляду на те, що такі пояснення були відібрані до початку проведення службового розслідування та не уповноваженою на те особою, колегія суддів зазначає наступне.

Метою проведення службового розслідування є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди.

Для реалізації цієї мети голова та члени дисциплінарної комісії мають право отримувати і збирати у встановленому законодавством порядку матеріали, що стосуються службового розслідування. Дослідження пояснень представників підрозділу територіальної оборони відповідає меті проведення службового розслідування.

З огляду на зазначене, безпідставним є твердження позивача про неналежність таких доказів та про неможливість дослідження та врахування дисциплінарною комісією пояснень представників підрозділу територіальної оборони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , отриманих заступником командира роти № 1 батальйону № 1 полку Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , який не є членом дисциплінарної комісії.

Що стосується наданих відповідачем до суду доказів, слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно положень частин першої та другої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Колегія суддів вважає необґрунтованими доводи позивача про неналежність наданих відповідачем доказів, оскільки надані відповідачем електронні докази засвідчені електронним підписом, містять інформацію щодо предмета доказування та відображають дійсні обставини справи.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що в даному випадку зібраними в ході проведення службового розслідування доказами підтверджено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у вчиненні дій, що є несумісними зі статусом представника Національної поліції та підривають авторитет органів Національної поліції України в цілому.

Колегія суддів звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїх постановах у справах №№520/1795/19 та 260/1/19 вказував на те, що відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції. Отже, поліцейський повинен уникати вчинення таких дій, які підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Подібну правову позицію висловлено і у постанові Верховного Суду у справі №200/11036/20-а, в якій Суд, погоджуючись з висновками судів попередніх інстанції щодо правомірності звільнення поліцейського у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення, указав, що вчинки, що дискредитують працівників поліції та, власне, органи Національної поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті. Отже, дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів Національної поліції і її працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Враховуючи наведені висновки Верховного Суду, а також встановлені в ході проведення службового розслідування та розгляду даної справи обставини, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки відповідача про наявність підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Що стосується доводів апелянта щодо непропорційності застосованого дисциплінарного стягнення, колегія суддів зазначає наступне.

За положеннями Дисциплінарного статуту визначення виду дисциплінарного стягнення здійснюється керівником, уповноваженим на накладення дисциплінарного стягнення.

Слід зазначити, що Верховний Суд сформував правові висновки щодо застосування положень Дисциплінарного статуту, якими урегульовано особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану. У постанові від 23.11.2023 року у справі № 420/14443/22, з урахуванням усталеної практики, Верховний Суд вказав, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення. Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень (постанови Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 806/647/15, від 21.01.2021 у справі № 826/4681/18, від 28.10.2021 у справі № 520/1578/2020, від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20 та ін.)

Проаналізувавши зміст статті 29 Дисциплінарного статуту у постанові від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22 Верховний Суд виснував, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

У цій же постанові Верховний Суд підсумував, що повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постанові від 29.02.2024 у справі № 260/5566/22.

У розглядуваному випадку судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що висновки відповідача, якими він мотивував наявність підстав для застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби в поліції, є довільними, нераціональними, не підтвердженими доказами або ж помилковими щодо фактів.

Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для визнання протиправними та скасування оскаржуваних наказів Департаменту патрульної поліції від 15.06.2022 року №365 та від 07.07.2022 року №903 о/с в частині звільнення інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Одеській області ДПП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.

Вимоги про поновлення на раніше займаній посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від позовних вимог про скасування наказів про звільнення, тому задоволенню також не підлягають.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 01.04.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька