Справа № 380/24346/23
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 рокусправа № 380/24346/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якому просить :

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, які полягають у відмові у здійсненні нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, через відсутність необхідного стажу (30 років) на посаді викладача в дошкільних закладах, який дає право на отримання пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням періодів роботи на посаді викладача до спеціального педагогічного стажу з 01.10.1990 року по 14.02.1992 року, з 17.02.1992 року по 31.10.1999 року та з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком. На пенсію за вислугу років як працівник освіти згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» не виходила.

Позивачка звернулася до Відповідача із заявою щодо перерахунку пенсійного забезпечення та виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десятимісячних пенсій станом на день її призначення. У відповідь на своє звернення отримала відмову в призначенні грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десятимісячних пенсій, викладену в листі ГУ ПФУ у Львівській області від 11.08.2023 року, мотивовану тим, що за даними трудової книжки позивачки стаж роботи вихователем складає 14 років 11 місяців 25 дні. До стажу роботи вихователем враховані лише періоди роботи з 07.09.2001 року по 14.01.2008 року по 31.08.2016 року. Не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 , а саме: з 01.10.1990 року по 14.02.1992 року, з 17.02.1992 року по 31.10.1999 року та з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року, оскільки уточнюючі документи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 щодо підтвердження періодів роботи вихователем дитячих закладів в матеріалах пенсійної справи відсутні. Вважаючи протиправною таку відмову, позивачка звернулася із цим позовом до суду.

Ухвалою суду від 18.10.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 85829 від 09.11.2023) у якому проти позову заперечив. В обґрунтування такого вказав, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 24.04.2016 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначив, що педагогічні працівники дитячих садків підприємств, установ, організацій користуються правом на пенсію за вислугу років, в тому випадку, якщо вони структурно виділені та згідно статуту (положення) про них являються дошкільним навчальним закладом. Уточнюючі документи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 щодо підтвердження періодів роботи вихователем дитячих закладів в матеріалах пенсійної справи відсутні. Отже, підстав для призначення та виплати грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Суд дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі обставини справи.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком з 24.04.2016 відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при страховому стажу роботи 48 років 04 місяці 14 днів.

Згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.1977 позивачка, працювала:

- з 01.10.1990 по 14.02.1992рр.вихователем дитячого дошкільного закладу № 161, відділу 201 Львівського заводу ім. В.І. Леніна;

- з 17.02.1992 по 31.10.1999 працювала вихователем д/з БО «Львівхіссільгоспмаш»;

- з 01.11.1999 по 31.08.2001 - переведена вихователем д/з 184 головного заводу;

- з 07.09.2001 по 14.01.2008 та з 15.01.2008 по 31.08.2016 в дошкільному навчальному закладі № 147 в закладі дошкільної освіти «Лісова казка» Львівської міської ради.

Позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою від 09.10.2023 про виплату їй допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 11.08.2023 відмовлено у призначенні допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з огляду на те, що уточнюючі документи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 щодо підтвердження періодів роботи вихователем дитячих закладів в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Позивачка не погоджується із такою відмовою, вважає, що має право на отримання спірної допомоги, тому звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно із ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачено страхові внески в сумі, не менший, ніж мінімальний страховий внесок.

Пунктом 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком № 909.

Пунктом 5 вказаного Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

За приписами пункту е статті 55 Закону №1788-XII право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 року - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

З аналізу наведених норм законодавства суд дійшов висновку, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV будь-якого іншого виду пенсії.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України Про позашкільну освіту педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

В силу пункту 1 статті 39 Закону України Про позашкільну освіту зазначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.

Статтею 10 Закону України Про освіту передбачено, що невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, дошкільна освіта.

Згідно зі статтею 5 Закону України Про дошкільну освіту систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.

Суд встановив, що відповідно до записів трудової книжки позивач працювала з 01.10.1990 по 14.02.1992рр.вихователем дитячого дошкільного закладу № 161, відділу 201 Львівського заводу ім. В.І. Леніна; з 17.02.1992 по 31.10.1999 працювала вихователем д/з БО «Львівхіссільгоспмаш»; з 01.11.1999 по 31.08.2001 - переведена вихователем д/з 184 головного заводу; з 07.09.2001 по 14.01.2008 та з 15.01.2008 по 31.08.2016 в дошкільному навчальному закладі № 147 в закладі дошкільної освіти «Лісова казка» Львівської міської ради.

З листа Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області слідує, що підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачці відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV є не зарахування відповідачем періоду роботи позивачки з 01.10.1990 по 14.02.1992рр.вихователем дитячого дошкільного закладу № 161, відділу 201 Львівського заводу ім. В.І. Леніна; з 17.02.1992 по 31.10.1999 працювала вихователем д/з БО «Львівхіссільгоспмаш»; з 01.11.1999 по 31.08.2001 - переведена вихователем д/з 184 головного заводу, оскільки уточнюючі документи відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 щодо підтвердження періодів роботи вихователем дитячих закладів в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Надаючи оцінку зазначеному твердженню Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, суд зазначає, що положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. З Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Приписами пункту 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні «необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 1.1. Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58, визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання та видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд наголошує, що трудова книжка позивачки містить всі необхідні записи про роботу у спірні періоди, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження спеціального трудового стажу позивачки.

Отже, періоди робіт згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 , а саме: з 01.10.1990 року по 14.02.1992 року, з 17.02.1992 року по 31.10.1999 року та з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року - мають бути зараховані до стажу роботи вихователем у дошкільних навчальних закладах.

Таким чином, з урахуванням того, що станом на день досягнення пенсійного віку, позивачка обіймала посаду вихователя у дошкільному навчальному закладі, пенсію позивачці станом на 24.04.2016 призначено вперше, то позивачка має усі необхідні умови для призначення та виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, яка передбачена пунктом 7-1 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Ураховуючи те, що відповідачем не дотримано зазначених критеріїв при розгляді звернення позивача про призначення пенсії на пільгових умовах, такі дії не можуть вважатись правомірними.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір, сплачений ним при зверненні до суду з цим позовом.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

1. Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016; ) про визнання протиправними дій - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з врахуванням періодів роботи на посаді викладача до спеціального педагогічного стажу з 01.10.1990 року по 14.02.1992 року, з 17.02.1992 року по 31.10.1999 року та з 01.11.1999 року по 31.08.2001 року, який дає право на отримання пенсії за вислугу років.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області () 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяГрень Наталія Михайлівна