Справа № 380/20074/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року

справа №380/20074/23

провадження № П/380/20235/23

Львівський окружний адміністративний суд

у складі головуючої судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Суліковської У.І.,

представника позивача Шабан В.Г.,

представника відповідача Войтків З.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №2-1303 від 06.09.2022 на суму 40023,00 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1303 від 08.06.2021 на суму 38332,66 гривень;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1303 від 22.07.2022 на суму 284244,29 гривень.

В обґрунтування позовних вимог, щодо податкового повідомлення-рішення №0-1303 від 22.07.2022, позивач зазначив, що на території Судововишнянської ОТГ перебуває комплекс нежитлових будівель. В сукупності наявне нерухоме майно має площу 5538,6 кв.м., однак тільки частина площі 384,3 кв.м. підпадає під оподаткування, оскільки решта площі 5154,3 кв.м. мають пільгу в оподаткуванні та оподатковуються за нульовою ставкою. Рішенням Судововишнянської міської ради Львівської області №2 від 03.07.20219 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території Судововишнянської міської ради» затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та відповідні пільги. Рішенням №20 від 10.06.2020 Судововишнянська міська рада Львівської області вирішила не змінювати на 2021 рік ставки податків та зборів, пільги з їх сплати, які були визначенні рішенням №2 від 03.07.2019.

Ухвалою суду від 30.08.2023 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано термін для усунення недоліків позовної заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали десять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Відповідач позов не визнав, 03.11.2023 за вх.№84043 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також згідно листа Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області №1013/03-13 від 08.07.2022 року фізична особа ОСОБА_1 володіє нежитловими приміщеннями, комплекс (склади, сховища), загальною площею 6686,2 кв. м за адресою АДРЕСА_2 . На вказаний об`єкт, керуючись нормами ст. 266 ПК України, сформовано податкове повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки №0-1303 від 22.07.2022 року за 2019 податковий період у розмірі 139 507,56 грн та за 2020 податковий період у розмірі 144 736,73 грн. Вважає, що позивачем здійснено довільне трактування приналежності фруктосховищ та картоплесховищ до будівель сільськогосподарського призначення, оскільки рішенням Судововишнянської міської ради Мостиського району Львівської області №2 від 03 липня 2019 року ставки податку для складів та сховищ згідно коду 1252.9 на 2020 рік становить 0,5% розміру мінімальної заробітної плати. Аналогічні ставки податку 0,5% встановлено на 2019 рік і в рішенні Судововишнянської міської ради №2 від 13 липня 2018 року. Крім цього, позивачем не надано будь-яких доказів того, що вказані об`єкти нерухомості призначені для використання в сільськогосподарській діяльності, використовувався (прямо чи побічно) у виробництві сільськогосподарської продукції, як про це стверджує позивач у позовній заяві. Будь-яких доказів того, що позивач безпосередньо займається сільськогосподарською діяльністю та є сільськогосподарським товаровиробником (договорів, обладнання, звітності, світлокопій чи будь-яких інших доказів) матеріали справи також не містять. З огляду на викладене, податкове повідомлення-рішення №0-1303 від 22.07.2022 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2019 та 2020 рік, прийнято Головним управлінням ДПС у Львівській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим є законним та таким, що не підлягає скасуванню.

03.11.2023 за вх.№84044 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Ухвалою суду від 13.11.2023 вирішено перейти із спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін до розгляду адміністративної справи № 380/2007423 за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання.

28.11.2023 за вх.№22761ел від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, призначена на 28.11.2023, судом ухвалено відкласти розгляд справи до 14.12.2023 о 10:00 год.

28.11.2023 за вх.№91454 від представника позивача надійшли заперечення щодо заяви про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог.

29.11.2023 за вх.№92123 від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі в частині позовних вимог.

14.12.2023 за вх.№96067 від представника позивача надійшли заперечення на заяву про закриття провадження у справі.

14.12.2023 за вх.№96138 від представника позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву. Зазначив, що здійснюючи нарахування податку контролюючий орган жодним чином не довів наступне: чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що вказує на не дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішень.

Ухвалою суду від 14.12.2023 задоволено клопотання представника позивача про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог. Залишено без розгляду позовну заяву в адміністративній справі №380/20074/23 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-1303 від 08.06.2021 на суму 38332,66 гривень.

Ухвалою суду від 14.12.2023 закрито провадження в адміністративній справі №380/20074/23 в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №2-1303 від 06.09.2022 на суму 40023,00 гривень.

09.01.2024 за вх.№1999 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення витягу з зворотного боку ІКП ОСОБА_1 .

В засіданні суду, яке відбулось 27.02.2024 представником позивача подано клопотання про долучення додаткових доказів.

Ухвалою суду від 27.02.2024 задоволено клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Причини пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - визнано поважними. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду. У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

22.03.2024 за вх.№22458 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що з поданих ФОП ОСОБА_1 податкових декларацій вбачається, що видом підприємницької діяльності, що здійснювалась ним у вищевказаних звітних періодах є код КВЕД 55.10 «Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування». Будь-яких інших видів підприємницької діяльності у період часу, за який позивачу нараховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки ФОП ОСОБА_1 не здійснювалось. Таким чином, вважає, що позивачем не підтверджено того факту, що останній протягом 2019-2020 років використовував нежитлове приміщення (комплекс (склади, сховища), загальною площею 6686,2 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , за його цільовим призначенням, оскільки згідно поданих декларацій вбачається, що ним здійснювалась діяльність щодо готелів і подібних засобів тимчасового розміщування за кодом КВЕД 55.10.

26.03.2024 за вх.№23204 від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі. Зазначив, що з наведених відповідачем розрахунків зобов`язання вбачається, що контролюючим органом невірно визначено розмір податкового зобов`язання у спірному податковому повідомленні-рішенні №0-1303 від 22.07.2022 року, оскільки об`єктом оподаткування визначено нерухоме майно загальною площею 6686,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , тобто на площу яка не перебуває у власності позивача. Крім того, відповідачем при визначенні розміру податку на нерухоме майно застосовано єдину загальну ставку для об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , без врахування функціонального призначення будівель. Зазначив, що ні рішення Судововишнянської міської ради за №2 від 13.07.2018 року та за №2 від 03.07.2019 року, якими визначені ставки податку на нерухоме майно на 2019 та 2020 роки, ні Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, затвердженні даними рішеннями, не встановлюють єдиної загальної ставки податків для об`єктів нерухомого майна та не встановлюють ставки податків на нерухоме майно, яке за функціональним призначенням не належить до жодної з категорій, або яке неможливо віднести до однієї з категорій.

Предметом оскарження у даній адміністративній справі, з урахування ухвал про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог та про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, є податкове повідомлення-рішення №0-1303 від 22.07.2022 на суму 284244,29 гривень.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечила, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №368408586 від 04.03.2024, позивач ОСОБА_1 є власником таких об`єктів нерухомого майна:

1) нежитлова будівля насосної (позначена на літ. «М») загальною площею 14,6 кв.м.;

2) побутові приміщення (позначені на літ. «Б-2») загальною площею 375,2 кв.м.;

3) нежитлова будівля компресорної (позначена на літ. «б-2») загальною площею 215,5 кв.м.;

4) нежитлова будівля котельні (позначена на літ. «Є-2») загальною площею 281,3 кв.м.;

5) нежитлова будівля фруктосховища (позначена на літ. «Ж») загальною площею 3478,7 кв.м.;

6) нежитлова будівля картоплесховища (позначена на літ. «З») загальною площею 945,0 кв.м.;

7) нежитлова будівля прохідної (позначена на літ. «О») загальною площею 6,5 кв.м.;

8) нежитлова будівля вбиральні (позначена на літ. «П») загальною площею 2,6 кв.м.

Головним управлінням ДПС у Львівській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 22.07.2022 №0-1303, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за податковий період 2019, 2020 роки на загальну суму 284244,29 грн, а саме:

- за 2019 рік 139507,56 гривень;

- за 2020 рік 144736,73 гривень.

Позивач вважаючи оскаржуване податкове-повідомлення рішення протиправним, звернувся з вказаним позовом до суду.

При вирішенні спору, суд виходить з такого.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (п.1.1 ст. 1 Податкового Кодексу України, далі ПК України).

До місцевих податків належать: податок на майно (підпункт 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України).

Відповідно до статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до пп. а) підпункту 266.1.2 пункту 266.1 статті 266 ПК України, якщо об`єкт житлової та/або нежитлової нерухомості перебуває у спільній частковій власності кількох осіб, платником податку є кожна з цих осіб за належну їй частку.

За правилами підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування (підпункт 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПК України).

Відповідно до пункту 12.3. статті 12 ПК України (в редакції досліджуваного періоду) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 12.3.1 пункту 12.3 статті 12 ПК України).

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору (підпункт12.3.2пункту12.3статті 12 ПК України).

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 ст.266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

13.07.2018 Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області прийнято рішення №2 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території Судововишнянської міської ради (ОТГ) Львівської області на 2019 рік».

Відповідно до п. 1 вказаного рішення встановлено на території Судововишнянської міської ради ( ОТГ) (м. Судова Вишня, села Довгомостиська, Княжий Micт, Новосiльцi, Бортятин, Дмитровичi, Волосткiв, Загороди, Зарiччя) мiсцевi податки та збори, зокрема, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з п. 2 вказаного рішення затверджено положення про податок на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки (долаток 1); ставки податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки на територiї Судововишнянської мicької ради (ОТГ) згiдно з додатком 1.1 до Положення про податок на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки; пiльги зi сплати податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки на територiї Судововишнянської мicької ради (ОТГ) згiдно з додатоком 1 .2. до Положення про податок на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки.

03.07.2018 Судововишнянською міською радою Мостиського району Львівської області прийнято рішення №2 «Про встановлення місцевих податків та зборів на території Судововишнянської міської ради (ОТГ) Львівської області на 2020 рік», яким затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а також пiльги зi сплати податку на нерухоме майно, вiдмiнне вiд земельної дiлянки на територiї Судововишнянської мicької ради (ОТГ).

Відповідно до додатків 1.1 до вказаних рішень, визначення ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 1 квадратний метр залежить від:

- класифікації будівель та споруд (код та найменування зазначено відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту від 17.08.2000 за №507);

- платника податку (фізична або юридична особа);

- території громади (місто чи село).

Суд зауважує, що, віднесення нерухомого майна до того чи іншого класу впливає на визначення ставки податку та, відповідно, розміру податкового зобов`язання платника податку.

Ні рішення Судововишянської міської ради за №2 від 13.07.2018 та за №2 від 03.07.22019, ні Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не встановлюють єдиної загальної ставки податків для об`єктів нерухомого майна та не встановлюють ставки податків на нерухоме майно, яке за функціональним призначенням не належить до жодної з категорій, або яке неможливо віднести до однієї з категорій.

Відповідачем при визначенні розміру податку на нерухоме майно застосовано єдину загальну ставку для об`єктів нерухомого майна, що розташовані за адресою: Львівська область, м. Судова Вишня, вул. Лісозаводська, 1-Б залежно від зони розміщення об`єкта нерухомості без врахування функціонального призначення будівель. При цьому, не вказано до якого класу будівель віднесено будівлі позивача для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а отже не доведено правильність застосування відповідних ставок у податкових повідомленнях-рішеннях.

Так, представника відповідача у поданому відзиві на позовну заяву зазначив, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а також згідно листа Судововишнянської міської ради Яворівського району Львівської області №1013/03-13 від 08.07.2022 року фізична особа ОСОБА_1 володіє нежитловими приміщеннями, комплекс (склади, сховища), загальною площею 6686,2 кв. м за адресою АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що згідно з витягом з Державного реєстру речових прав №368408586 від 04.03.2024, загальна площа нерухомого майна становить 5538,6 кв. м., а саме у власності позивача знаходяться нежитлова будівля насосної (позначена на літ. «М») загальною площею 14,6 кв.м.; побутові приміщення (позначені на літ. «Б-2») загальною площею 375,2 кв.м.; нежитлова будівля компресорної (позначена на літ. «б-2») загальною площею 215,5 кв.м.; нежитлова будівля котельні (позначена на літ. «Є-2») загальною площею 281,3 кв.м.; нежитлова будівля фруктосховища (позначена на літ. «Ж») загальною площею 3478,7 кв.м.; нежитлова будівля картоплесховища (позначена на літ. «З») загальною площею 945,0 кв.м.; нежитлова будівля прохідної (позначена на літ. «О») загальною площею 6,5 кв.м.; нежитлова будівля вбиральні (позначена на літ. «П») загальною площею 2,6 кв.м.

Суд приходить до висновку, що здійснюючи нарахування податку контролюючий орган не довів наступне: чим він керувався при визначенні позивачу розміру податкового зобов`язання, який документ щодо класифікації будівель і споруд використав, чому на стадії податкового адміністрування (контролю) не отримав інформацію щодо класифікації будівель від компетентної установи, що вказує на не дотримання відповідачем як суб`єктом владних повноважень пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 8 частини другої статті 2 КАС України при прийнятті рішень.

При цьому, не зрозуміло та не обґрунтовано відповідачем залишається те, чим керувався контролюючий орган при її застосуванні. У своїх запереченнях відповідач обмежився лише посиланням на загальні норми ПК України, які встановлюють обов`язок позивача сплачувати податок та обов`язок відповідача нараховувати самостійно суми зі сплати податку у випадку, якщо такі не сплачені платником добровільно у встановлені строки.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до п. 58.1.1 ст. 58 ПК України у податковому повідомленні-рішенні зазначається або додається до нього детальний розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних фінансових санкцій. Такий розрахунок всупереч вказаній нормі не було надано відповідачем під час розгляду цієї справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вирішуючи даний спір суд також відзначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у п.45 рішення в справі «Бочаров проти України», п.53 рішення в справі «Федорченко та Лозенко проти України», п.43 рішення в справі «Кобець проти України», при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Суд акцентує увагу на тому, що відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Такий підхід узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та "Вуліч проти Швеції" визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів чи зобов`язань має саме податкове управління.

Суд враховує, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відповідач жодними допустимими та належними доказами не довів правомірності свого рішення, не навів конкретних законодавчих норм, якими керувався при обрахуванні грошового зобов`язання, а тому суд висновує, що спірне рішення не відповідає вимогам які висуваються до нього як до акта індивідуальної дії, а отже таке є протиправним і його слід скасувати.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що хоч нерухома майно, яке належить позивачу на праві власності, і є об`єктами оподаткування та не звільнені від оподаткування відповідно до ПК України, однак оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене відповідачем без дотримання вимог закону, а тому є наявні правові підстави для його скасування.

Враховуючи викладене, зважаючи на всі встановлені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд вважає, що за наведених обставин і правових норм позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1303 від 22.07.2022, винесене ГУ ДПС у Львівській області.

Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 судовий збір в сумі 2842 (дві тисячі вісімсот сорок дві) грн 44 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293,295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.03.2024.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна