Справа № 520/5908/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 р. справа № 520/5908/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Мороко А.С., розглянувши у порядку письмового провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувсь до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту накладеного на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження 12047741; Зареєстровано: 10.01.2012 16:59:45 за № 12047741 реєстратором: Харківська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України, 61001. Харківська обл., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх); 1 підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника, 10105623 від 10.01.2012. Ленінський ВДМС ХМУІО. ДВ-12; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: ОСОБА_1 , Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду. АДРЕСА_1 . не зазначено у виконавчому документі: Обтяжувач: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Код: 34952477. 61052. Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський шлях, 46; Заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952477. 61052. Харківська обл.. м. Харків, вул. Полтавський шлях. 46;

- зобов`язати Холодпогірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт, накладений на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 , Тип обтяження: арешт нерухомого майна; Реєстраційний номер обтяження 12047741; Зареєстровано: 10.01.2012 16:59:45 за № 12047741 реєстратором: Харківська філія державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України. 61001, Харківська обіг., м. Харків, проспект Гагаріна. 20-А (2-й поверх); Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника. 10105623 від 10.01.2012, Ленінський ВДВС ХМУІО, ДВ-12; Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно; Власник: ОСОБА_1 , Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина відсутності коду: інша причина відсутності коду, АДРЕСА_1 , не зазначено у виконавчому документі; Обтяжувач: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, Код: 34952477. 61052, Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський шлях, 46; Заявник: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. Код: 34952477, 61052. Харківська обл., м. Харків, вул. Полтавський шлях, 46.

В обґрунтування позову вказано, що в рамках виконавчого провадження № 10105623 державним виконавцем у 2012 році накладено арешт на все майно ОСОБА_1 . У подальшому, виконавче провадження, в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно позивача, було звершено, державним виконавцем 06.02.2012 прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 10105623, проте державний виконавець не вчинив дій щодо зняття арешту з майна позивача, що суперечить положенням Закону України Про виконавче провадження та Інструкції № 512/5. Таким чином, станом на 04.03.2024 згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 10105623 перебуває у стані завершено, однак арешт з майна позивача не знято, що суперечить вимогам чинного законодавства, з огляду на що позивач просить у судовому порядку зняти арешт зі свого майна.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 19.03.2024.

Представник відповідача надав до суду письмові пояснення від 18.03.2024, в яких вказав, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №10105623, перебувало в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з 23.01.2007 по 06.02.2012 року. 06.02.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з чим станом на 13.03.2024р. виконавче провадження № 10105623 перебуває у стані - завершено. Станом на 13.03.2024 матеріали виконавчого провадження відповідно до частини 2 розділу XI Наказу Міністерства України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» знищені ( у зв`язку із закінченням строку зберігання) та в архіві Відділу не зберігаються, державний виконавець який виносив постанову про закінчення виконавчого провадження звільнений з посади, автоматизована система виконавчих проваджень не містить відомостей про розмір заборгованості (або її відсутність) за виконавчим документом на підставі якого накладався арешт на майно ОСОБА_1 . Враховуючи вищенаведене, відділ позбавлений можливості зняти арешт в позасудовому порядку, оскільки матеріали виконавчого провадження №10105623 знищені, а згідно ч. 5 ст. 59 закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Представники сторін, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засіданні 27.03.2024 не прибули.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Як зазначив представник відповідача у своїх письмових поясненнях від 18.03.2023, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, накладено арешт на все нерухоме, яке належить па праві власності ОСОБА_1 , про що внесений відповідний запис № 12047741 від 10.01.2012. Зазначений запис внесено до Реєстру на підставі постанови про арени майна боржника, 10105623 від 10.01.2012, винесеної Ленінським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (правонаступником якого наразі є Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що не заперечується відповідачем).

У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна № 367880037 від 29.02.2024 за власником нерухомого майна ОСОБА_1 рахується арешт всього нерухомого майна за реєстраційним номером № 11739816, який зареєстровано 19.10.2011 за № 11739816 за постановою ВДВС Куп`янського МРУЮ № 9527934 та арешт невизначеного майна ОСОБА_1 за реєстраційним номером майна № 12047741, який накладено згідно постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про арешт майна боржника № 10105623 від 10.01.2012 (а.с. 10-11).

29.02.2024 представник ОСОБА_1 звернулась із заявою до Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з метою отримання інформації про підстави накладення арешту за № 12047741 та зняти його, у зв`язку з відсутністю у ОСОБА_1 будь-яких боргових зобов`язань (а.с. 7).

Листом від 04.03.2024 № 20848/20 головним державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надано відповідь на звернення представника заявника, в якій зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження №10105623, перебувало в провадженні Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції з 23.01.2007 по 06.02.2012 року. 06.02.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з чим станом на 13.03.2024р. виконавче провадження № 10105623 перебуває у стані - завершено. На даний час матеріали виконавчого провадження знищені та в архіві Відділу не зберігаються у зв`язку з чим надати більш детальну інформацію по виконавчому провадженню №10105623 не вбачається за можливе. Звернуто увагу заявника про можливість зняття арешту за рішенням суду у відповідності до ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що порядок примусового виконання рішень визначений Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (надалі - Закон №606-XIV), що був чинний на момент відкриття та закінчення виконавчого провадження, у якому було накладено арешт на нерухоме майно позивачки, втратив чинність 05.01.2017.

В свою чергу ч. 2 ст. 74 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VІІ (який діє станом на день подання позову до суду), передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частиною першою статті 6 Закону № №606 встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями статті 11 Закону № 606 державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону № 606, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 606 арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Положеннями статті 57 Закону № 606 передбачалось, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

За приписами ч.2 ст. 50 Закону № 606, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Отже, закінчення виконавчого провадження законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, яка також передбачає обов`язок державного виконавця зняти накладений арешт, накладений на майно боржника.

Статтею 59 Закону України Про виконавче провадження (від 02.06.2016 року №1404-VIII) передбачені підстави зняття арешту з майна.

Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Із наведеної норми вбачається, що зняття арешту з майна здійснюється шляхом винесення виконавцем постанови. Така постанова може бути винесена на підставі постанови начальника відповідного відділу Державної виконавчої служби лише в разі порушення порядку накладення арешту, в усіх інших випадках - виключно на підставі рішення суду.

Відповідно до положень пунктів 9.9, 9.10 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року №2274/5 (чинної на час виникнення спірних правовідносин у 2012 році) строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. Обчислення строків зберігання документів проводиться з 1 січня року, який іде за роком завершення їх діловодством.

Завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення, якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт.

Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 (далі - Інструкція № 512/5) в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Водночас, статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Представник відповідача у своїх письмових поясненнях від 18.03.2024 підтвердив, що 06.02.2012 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №10105623, у зв`язку з чим станом на 13.03.2024р. виконавче провадження № 10105623 перебуває у стані - завершено. Станом на 13.03.2024 матеріали виконавчого провадження відповідно до частини 2 розділу XI Наказу Міністерства України № 1829/5 від 07.06.2017 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» знищені ( у зв`язку із закінченням строку зберігання) та в архіві Відділу не зберігаються, державний виконавець який виносив постанову про закінчення виконавчого провадження звільнений з посади, автоматизована система виконавчих проваджень не містить відомостей про розмір заборгованості (або її відсутність) за виконавчим документом на підставі якого накладався арешт на майно ОСОБА_1 . Враховуючи вищенаведене, відділ позбавлений можливості зняти арешт в позасудовому порядку, оскільки матеріали виконавчого провадження №10105623 знищені, а згідно ч. 5 ст. 59 закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Тобто, виконавче провадження №10105623, в межах якого на майно позивача накладено арешт, на виконанні у відповідача не перебуває, вказане виконавчого провадження №10105623 закінчено та його матеріали знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, з огляду на що наразі, у державного виконавця відсутня можливість винести в межах цього виконавчого провадження постанову про зняття арешту з майна боржника.

Окрім того, на виконання вимог ухвали суду від 19.03.2024, державним виконавцем надано витяг з ВП-спецпідрозділ, з якого вбачається, що виконавче провадження №10105623 закінчено 06.02.2012 року на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення).

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, враховуючи те, що державний виконавець завершуючи виконавче провадження №10105623 (в рамках якого було накладено арешт на нерухоме майно позивача) не зняв арешт з майна боржника, відповідачем не надано суду доказів існування незавершених виконавчих проваджень щодо позивача, які б обумовлювали необхідність залишення в силі накладеного на його майно арешту, матеріали виконавчого провадження № 10105623 наразі знищені (що підтверджується відповідачем), суд приходить до висновку, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні № 10105623 при закінченні виконавчого провадженні є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби.

Відтак, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача вчинити дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладено постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.01.2012 у межах виконавчого провадження № 1010562

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у обраний судом спосіб.

Розподіл судових витрать здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 139, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Холодногірсько - Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Холодногірського-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , який накладено постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.01.2012 у межах виконавчого провадження № 1010562.

Зобов`язати Холодногірсько-Новобаварський відділ державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () вчинити дії по зняттю арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який накладено постановою Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 10.01.2012 у межах виконавчого провадження № 1010562.

Стягнути з Холодногірського-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у сумі 1073,60 (одна тисяча сімсот три гривні шістдесят копійок)

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.С.Мороко