Справа № 200/1163/24
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Справа№200/1163/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 лютого 2024 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Донецькій області), надісланий через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 27 лютого 2024 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо розрахунку розміру щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 із середньої заробітної плати за професією «майстер гірничий»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити донарахування та перерахунок з урахуванням раніше виплачених сум щомісячних страхових виплат, призначених у зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 , з дня їх призначення за професією, за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я - «начальника дільниці» підземного з повним робочим днем в шахті.

Заяви, клопотання учасників справи. Процесуальні дії у справі.

29 лютого 2024 року суд постановив ухвалу про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі; вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановив строк для подання відзиву на позовну заяву; витребував у відповідача докази.

Про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі учасники справи повідомлені в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України (далі КАС).

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу, розпочинається через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 2 ст. 262 КАС).

Як на час відкриття провадження в адміністративній справі, так і на час розгляду цієї справи по суті триває широкомасштабна військова агресія російської федерації, яка слугувала підставою для введення в Україні з 24 лютого 2022 року 05 години 30 хвилин воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану».

Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану продовжений з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з січня 2024 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області як отримувач страхових виплат у зв`язку з настанням страхового випадку отриманням професійного захворювання, що підтверджується випискою з акта огляду медико-соціальною комісією до довідки серії 12 ААА № 139759, та призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності з 21 грудня 2023 року.

Листом від 13 лютого 2024 року ГУ ПФУ в Донецькій області повідомило, що згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, професійне захворювання встановлено на посаді «майстер гірничий», за якою позивач перебував в трудових відносинах з 06 липня 2023 року по 07 грудня 2023 року.

Враховуючи те, що позивач перебував в трудових відносинах за посадою «майстер гірничий» менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислена за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа). Розрахунковий період для обчислення страхових виплат взято з 01 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року на підставі інформації щодо дати звільнення. Згідно з трудовою книжкою датою звільнення є 07 грудня 2023 року, тобто за посадою «майстер гірничий» відпрацьовано 4 календарні місяці.

Відповідач зауважив, що виключив з розрахункового періоду час перебування на лікарняному в серпні 2023 року та вересні 2023 року (повні календарні місяці) та 13 календарних дня жовтня 2023 року.

Вважаючи дії відповідача щодо обчислення розміру щомісячної страхової виплати протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Позивач вказував на те, що згідно з актом форми П-4 дата встановлення остаточного діагнозу професійне захворювання 15 листопада 2023 року у зв`язку з тривалим періодом роботи в шкідливих умовах у вугільній промисловості.

Згідно з витягом з електронного реєстру листків непрацездатності позивач перебував на лікарняному з 06 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року, з 08 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року, 29 серпня 2023 року по 18 вересня 2023 року, з 19 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, з 04 жовтня 2023 року по 13 жовтня 2023 року, з 14 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 року, з 24 жовтня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 03 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 24 листопада 2023 року по 28 листопада 2023 року.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 14 липня 2021 року позивач був прийнятий роботу до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» заступником начальника дільниці підземним з повним робочим днем в шахті; з 02 березня 2023 року переведений начальником дільниці підземним з повним робочим днем у шахті; з 06 липня 2023 року переведений майстром гірничим підземним з повним робочим днем у шахті; 07 грудня 2024 року звільнений в зв`язку з невідповідністю займаній посаді за станом здоров`я.

Позивач доводив, що на посаді майстра гірничого не працював жодного дня, оскільки з дня переведення на вказану посаду (06 липня 2023 року) вже перебував на лікарняному та припинив трудові відносини, перебуваючи на лікарняному.

Позивач покликався на норми п. 1.6 розділу І, пп. 3.4.1 п. 3.4 розділу ІІІ Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2018 року № 11, (далі Порядок № 11), п. п. 11, 13 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 26 вересня 2001 року № 1266, (далі Порядок № 1266) і доводив, що його середня заробітна плата для розрахунку щомісячної страхової виплати має обчислюватися із заробітної плати за посадою начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті, за якою він працював до моменту ушкодження здоров`я.

Просив задовольнити позов.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву; доводив, що у спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законодавством.

Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з січня 2024 року та отримує щомісячні страхові виплати на підставі акта розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 08 грудня 2023 року за формою П-4 та довідки МСЕК 12 ААВ № 139759, якою позивачу первинно встановлена ІІІ група інвалідності внаслідок професійного захворювання та втрата професійної працездатності 50%.

02 січня 2024 року до ГУ ПФУ в Донецькій області надійшла заява позивача про призначення страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

09 січня 2024 року позивачу призначені страхові виплати у вигляді одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячної страхової виплати в разі часткової втрати професійної працездатності.

Відповідач доводив, що у спірних правовідносинах діяв з дотриманням вимог ст. ст. 30, 36 Закону України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105), п. 1.6 розділу І, пп. 3.4.1 п. 3.4 розділу ІІІ Порядку № 11, п. п. 11, 13 Порядку № 1266.

Так, згідно з п. 12 акта за формою П-4 професійне захворювання встановлено позивачу за посадою «майстер гірничий», за якою він працював з 06 липня 2023 року по 07 грудня 2023 року.

Оскільки за цією посадою позивач пропрацював менш ніж 12 календарних місяців, середня заробітна плата обчислена за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

Розрахунковий період для обчислення страхових виплат взято з 01 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року на підставі інформації щодо дати звільнення позивача (07 грудня 2023 року).

Отже, за посадою «майстер гірничий» позивач відпрацював 4 календарних місяці.

При цьому з розрахункового періоду виключений час перебування на лікарняному в серпні 2023 року та вересні 2023 року (повні календарні місяці) та 13 календарних дня жовтня 2023 року.

Розмір середньої заробітної плати складає 18 827,14 грн з розрахунку загальної суми заробітної плати в розмірі 29 688,12 грн на підставі даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Кількість днів в розрахунковому періоді виплати складає 48 днів (30 календарних днів листопада 2023 року та 18 календарних днів жовтня 2023 року).

Коефіцієнт середньомісячної кількості календарних днів у році становить 30,44.

Ступінь втрати професійної працездатності 50%.

До розрахунку середньої заробітної плати взято наступну заробітну плату:

жовтень 2023 року (фактично відпрацьованих 18 днів) 0,00 грн;

листопад 2023 року (фактично відпрацьованих 30 днів) 29 688,12 грн.

Отже, кінцевий розмір щомісячної страхової виплати становить 9 413,57 грн

((29 688,12 грн /48 дня х 30,44) х 50% = 9413,57 грн).

Просив відмовити в позові.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Докази відхилені судом, та мотиви їх відхилення.

На виконання вимог ст. 90 КАС суд оцінив докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні; оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з того, що жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З`ясовуючи чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 ; реєстраційний номер облікової карти платника податків: НОМЕР_3 .

З 20 липня 2017 року постійне місце проживання позивача зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить штамп про реєстрацію місця проживання, проставлений в паспорті.

На підставі записів в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив таке:

[…]

Запис 41 14 липня 2021 року на підставі наказу від 12 липня 2021 року № 5764кпр ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на посаду заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті.

Запис 42 02 березня 2023 року на підставі наказу від 02 березня 2023 року № 493кп позивач був переведений на посаду начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті.

Запис 43 06 липня 2023 року на підставі наказу від 06 липня 2023 року № 1438кп позивач переведений на посаду майстра гірничого підземного з повним робочим днем в шахті.

Запис 44 07 грудня 2023 року на підставі наказу від 07 грудня 2023 року № 2672вк позивач був звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я за п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

Як свідчить Витяг з електронного реєстру листків непрацездатності від 27 лютого 2024 року № 6208 2121 6431 1268, в період з 01 червня 2023 року по 31 грудня 2023 року ОСОБА_1 перебував у стані тимчасової непрацездатності (на лікарняному) з 06 липня 2023 року по 04 серпня 2023 року, з 05 серпня 2023 року по 28 серпня 2023 року, з 29 серпня 2023 року по 18 вересня 2023 року, з 19 вересня 2023 року по 03 жовтня 2023 року, з 04 жовтня 2023 року по 13 жовтня 2023 року, з 14 жовтня 2023 року по 23 жовтня 2023 року, з 24 жовтня 2023 року по 02 листопада 2023 року, з 03 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 24 листопада 2023 року по 28 листопада 2023 року.

На підставі акта розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4), затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці Королем В. 08 грудня 2023 року, суд встановив такі обставини:

[…]

3. Найменування підприємства, установи, організації, код згідно з ЄДРПОУ приватне акціонерне товариство «Шахтоуправління «Покровське», 13498562.

[…]

5. Найменування цех, дільниці, відділу дільниця «Прогноз».

[…]

7. Комісія у складі

[…]

провела розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого захворювання, дифузний пневмофіброз, ЛН ІІ ст. (другого ст.).

[…]

9. Дата встановлення остаточного діагнозу 15 листопада 2023 року.

10. Найменування закладу охорони здоров`я, який встановив діагноз клініка профілактичних захворювань державна установа «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України».

11. Захворювання виявлено під час медичного огляду, звернення при зверненні до профпатолога КНП «Покровська міська лікарня Покровської міської ради Донецької області».

12. Відомості про хворого ОСОБА_1 ; стать чоловіча, вік (повних років) 45 років, професія (посада) майстер гірничий (1222.2); стаж роботи 27 років 08 місяців 27 днів, за професією 14 років 07 місяців 05 днів, в умовах впливу шкідливих факторів 22 роки 07 місяців 20 днів.

13. Висновок про наявність шкідливих умов праці згідно з Гігієнічною класифікацією праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробного середовища, важкості та напруженості трудового процесу, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 квітня 2014 року № 248, умови працю ОСОБА_1 за концентрацією пилу в повітрі робочої зони до третього класу четвертого ступеню; за параметрами мікроклімату до третього класу першого ступеню; за рівнем шуму до третього класу другого ступеню; за важкістю праці до третього кладу другого ступеню.

14 Діагноз хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Н 90.3); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузійний пневмофіброз, ЛН ІІ ст. (другого ст.) (J 41.0).

Супутній діагноз Люмбалгія. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 3 СН 1 ст. Ризик 3. Пресбіопія. Ангіопатія сітківки обох очей.

15. Чи було раніше у особи виявлено хронічне професійне захворювання (отруєння) (якщо «так», вказати діагноз, рік його виявлення, а також усі супутні захворювання загального профілю) раніше хронічних професійних захворювань виявлено не було.

16. На момент розслідування хворий ОСОБА_1 перебуває на амбулаторному лікуванні.

17. Хронічне професійне захворювання виникло за таких обставин У зв`язку з недосконалістю технологічного процесу (зокрема, через виділення значних концентрацій пилу, переважно фіброгенної дії) недостатньою забезпеченістю засобами індивідуального захисту від пилу (фільтрами до протипилових респіраторів). ОСОБА_1 виконував роботи в умовах впливу пилу, переважно фіброгенної дії, концентрація якого перевищувала ГДК, та виробничого шуму, еквівалентний рівень якого перевищував гранично допустимий.

18. Причина виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) Пил переважно фіброгенної дії фактична величина 30,2-130,5 мг/м3, при нормативному значенні 2 мг/м3; тривалість дії упродовж зміни 84-90,3% зміни. Важкість праці маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 12 кг при нормативному значенні 30 кг. Виробничий шум фактична величина 85-90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30° 7-30% зміни, при нормативному значенні до 30° - 25% зміни. Нахили корпусу фактичне значення 25-52 рази, при нормативному значенні 50-100 разів.

[…]

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 139759 від 21 грудня 2023 року, за наслідками первинного огляду ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання; ступінь втрати професійної працездатності 50%, із них 30% хронічний бронхіт, 20% хронічна сенсоневральна приглухуватість.

Як свідчить виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 139759 від 21 грудня 2023 року:

[…]

8. Причина втрати професійної працездатності J 41.0, Н 90.3, професійне захворювання.

9. Дата встановлення страхового випадку висновок ЦЛБК № 45/1064 від 15 листопада 2023 року.

[…]

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010) зареєстроване як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) внесений відповідний запис.

02 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою № 16 про призначення страхової виплати у зв`язку з професійним захворюванням.

Разом з цією заявою позивач надав паспорт громадянина України, картку платника податків, довідки МСЕК 12 ААА, 12 ААВ, трудову книжку, акт за формою П-4, довідку про заробітну плату, заяву банк та пам`ятку, що підтверджено розпискою-повідомленням.

09 січня 2024 року ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 5001-24-1 про призначення ОСОБА_1 страхової виплати одноразової допомоги потерпілому в разі стійкої втрати працездатності за період з 21 грудня 2023 року по 31 грудня 2023 року в сумі 23 450,00 грн та щомісячної страхової виплати в разі часткової чи повної втрати працездатності на період з 21 грудня 2023 року по 31 грудня 2026 року в розмірі 9 413,57 грн.

При цьому, як свідчить розрахунок щомісячної страхової виплати, при визначенні розміру щомісячної страхової виплати відповідач врахував заробітну плату ОСОБА_1 за жовтень 2023 року (кількість фактично відпрацьованих днів 18) 0,00 грн та за листопад 2023 року (кількість фактично відпрацьованих днів 30) 29 688,12 грн.

У відповідь на звернення позивача від 22 січня 2024 року № ВЕБ-05001-Ф-С-24-012202 листом від 13 лютого 2024 року № 3121-1483/А-02/8-0500/24 ГУ ПФУ повідомило наступне.

02 січня 2024 року до ГУ ПФУ в Донецькій області надійшла заява ОСОБА_1 про призначення одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності та щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати.

Розрахунок щомісячної страхової виплати здійснюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати потерпілого за 12 календарних місяців перед настанням страхового випадку.

П. 13 Порядку № 1266 передбачено, що середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Згідно з актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання, професійне захворювання встановлено на посаді «майстер гірничий», за якою позивач перебував в трудових відносинах з 06 липня 2023 року по 07 грудня 2023 року.

Враховуючи те, що позивач перебував в трудових відносинах за посадою «майстер гірничий» на підприємстві менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

Розрахунковий період для обчислення страхових виплат взято з 01 серпня 2023 року по 30 листопада 2023 року на підставі інформації щодо дати його звільнення.

Згідно з трудовою книжкою дата звільнення 07 грудня 2023 року, отже за посадою «майстер гірничий» відпрацьовано 4 календарних місяця.

ГУ ПФУ в Донецькій області зауважило, що з розрахункового періоду виключило час перебування на лікарняному в серпні 2023 року та вересні 2023 року (повні календарні місяці) та 13 календарних дня жовтня 2023 року.

Розмір середньої заробітної плати складає 18 827,14 грн з розрахунку загальної суми заробітної плати в розмірі 29 688,12 грн на підставі даних Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Кількість днів в розрахунковому періоді виплати складає 48 днів (30 календарних днів листопада 2023 року та 18 календарних дня жовтня 2023 року). Коефіцієнт середньомісячної кількості календарних днів у році становить 30,44. Ступень втрати професійної працездатності 50%.

До розрахунку середньої заробітної плати взято заробітну плату: за жовтень 2023 року (фактично відпрацьованих 18 днів) 0,00 грн та за листопад 2023 року (фактично відпрацьованих 30 днів) 29 688,12 грн.

Отже, кінцевий розмір щомісячної страхової виплати становить 9 413,57 грн

((29 688,12 грн /48 дня х 30,44) х 50% = 9 413,57 грн).

Позивачу роз`яснено, що він має право звернутися до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою про перерахунок з урахуванням інформації про сплату його страхувальником єдиного внеску та розміром заробітної плати за жовтень 2023 року.

Крім того, позивачу повідомлено, що у разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України, він має право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або в судовому порядку.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 1105) відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я.

За визначенням, наведеним в п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105, загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі соціальне страхування) система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі кошти соціального страхування), коштів державного бюджету та інших джерел, не заборонених законодавством;

Відповідно до п. 1 ч. 1 Закону № 1105 одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності (далі страхування від нещасного випадку).

Об`єктом соціального страхування є страховий ризик та страховий випадок, із настанням яких у застрахованих осіб (членів їхніх сімей, інших осіб) виникає право на страхові виплати та соціальні послуги відповідно до цього Закону залежно від видів соціального страхування (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105).

За визначенням, наведеним в п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105, професійне захворювання захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлено виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов`язаних з роботою.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону № 1105 страховим випадком за соціальним страхуванням від нещасного випадку є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання (у тому числі встановлене чи виявлене у період, коли потерпілий не перебував у трудових відносинах з підприємством, на якому він захворів), що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму; нещасний випадок, що стався, або професійне захворювання, яке виникло внаслідок порушення застрахованим нормативних актів про охорону праці.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону № 1105 законодавство про соціальне страхування складається із Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», цього Закону, інших законодавчих актів та прийнятих відповідно до них інших нормативно-правових актів.

Принципи соціального страхування визначені ст. 3 Закону № 1105.

Згідно з п. п. 1, 2, 3 ст. 3 Закону № 1105 соціальне страхування здійснюється за принципами: законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав.

Права, обов`язки та відповідальність застрахованих осіб визначає ст. 9 Закону № 1105.

Відповідно до п. п. 2, 8, 9 ч. 1 ст. 9 Закону № 1105 застрахована особа, серед іншого, має право на отримання у разі настання страхового випадку страхових виплат та соціальних послуг, передбачених цим Законом; оскарження дій страховика, роботодавця щодо надання страхових виплат та соціальних послуг; судовий захист своїх прав.

За правилами ч. 1 ст. 10 Закону № 1105 спори, що виникають із правовідносин, передбачених цим Законом, вирішуються в судовому порядку.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності дій ГУ ПФУ в Донецькій області при призначенні позивачу суми щомісячної страхової виплати внаслідок часткової втрати працездатності, спричиненої професійним захворюванням.

Правовідносини щодо загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, регламентовані розділом V Закону № 1105.

Особи, які підлягають страхуванню від нещасного випадку, визначені ст. 29 Закону № 1105.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 29 Закону № 1105 страхуванню від нещасного випадку підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи-підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 29 Закону № 1105 усі особи, зазначені у ч. 1 цієї статті, вважаються застрахованими з дня набрання чинності цим Законом, незалежно від фактичного виконання страхувальниками своїх зобов`язань щодо сплати страхових внесків.

Страхові виплати визначає ст. 30 Закону № 1105.

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону № 1105 страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

За правилами ч. 2 ст. 30 Закону № 1105 факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Законом України «Про охорону праці».

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1105 підставою для оплати потерпілому витрат на проведення професійної реабілітації, оплати соціальних послуг, а також для здійснення страхових виплат є акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання (отруєння) за встановленими формами.

Згідно з ч. 4 ст. 30 Закону № 1105 перелік обставин, за яких настає страховий випадок, та перелік професійних захворювань визначаються Кабінетом Міністрів України.

П. 1 ч. 7 ст. 30 Закону № 1105 визначено, що страхові виплати складаються, з-поміж іншого, з щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі щомісячна страхова виплата).

Визначення ступеня втрати працездатності потерпілим регламентовано нормами ст. 32 Закону № 1105.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 1105 медико-соціальна експертиза стійких обмежень життєдіяльності потерпілих здійснюється МСЕК відповідно до Основ законодавства України про охорону здоров`я.

За правилами ч. 2 ст. 32 Закону № 1105 ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров`я, з урахуванням (за наявності) результатів заключного реабілітаційного обстеження після надання реабілітаційної допомоги мультидисциплінарною командою реабілітаційного закладу, відділення, підрозділу, внесеного до індивідуального реабілітаційного плану. Огляд потерпілого, складання, внесення змін до індивідуальної програми реабілітації проводиться МСЕК відповідно до законодавства.

Щомісячні страхові виплати та інші витрати на відшкодування шкоди регламентовані нормами ст. 36 Закону № 1105.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 1105 сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

Максимальний розмір щомісячної страхової виплати не може перевищувати чотири мінімальні заробітні плати.

[…]

Мінімальний розмір призначеної щомісячної страхової виплати потерпілому у перерахунку на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути меншим за мінімальну заробітну плату.

Ч. 8 ст. 36 Закону № 1105 установлено, що середньомісячна заробітна плата для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв`язку із втраченою ним заробітною платою (або відповідною її частиною) визначається згідно з порядком обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 9 ст. 36 Закону № 1105 під час обчислення середньомісячної заробітної плати враховуються всі види виплат, на які нараховувалися страхові внески.

Документи для розгляду справ про страхові виплати визначає ст. 37 Закону № 1105.

Згідно з абз. абз. 1, 3 ч. 1 ст. 37 Закону № 1105 для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний вебпортал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ч. 3 ст. 37 Закону № 1105 потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Розгляд справи про страхові виплати регламентований нормами ст. 38 Закону № 1105.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону № 1105 територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Згідно з ч. 2 ст. 38 Закону № 1105 рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, (далі Порядок № 1266).

На час виникнення спірних правовідносин Порядок № 1266 діяв в редакції від 07 червня 2023 року.

Відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку № 1266 цей Порядок визначає механізм обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності (далі страхові виплати), у разі настання страхового випадку, а також оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності за рахунок коштів підприємства, установи, організації, у тому числі резидента Дія Сіті, або фізичної особи, яка використовує працю найманих працівників (далі роботодавці).

П. 3 Порядку № 1266 визначено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, період, протягом якого працівник проходив строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або проходив військову службу за контрактом, зокрема шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення, і за ним не зберігався роботодавцем середній заробіток за такий період (далі поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески.

Згідно з п. 4 Порядку № 1266 середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) не може перевищувати максимальну величину бази нарахування єдиного внеску з розрахунку на один календарний день, яка обчислюється шляхом ділення встановленого її розміру в останньому місяці розрахункового періоду на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44).

Відповідно до п. 5 Порядку № 1266 у разі коли середня заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється відповідно до п. п. 9, 10, 12, 20, 28 і 29 цього Порядку, середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) за один календарний день визначається шляхом ділення тарифної ставки (посадового окладу), мінімальної заробітної плати або їх частини (у разі, коли особа працює у режимі неповного робочого дня чи тижня), двократного розміру мінімальної заробітної плати на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44).

Абз. 1 п. 6 Порядку № 1266 визначено, що у разі коли страхові виплати призначаються виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати (доходу), середньомісячна заробітна плата (дохід) обчислюється шляхом множення середньої заробітної плати (доходу) за один календарний день на середньомісячну кількість календарних днів (30, 44).

Відповідно до п. 11 Порядку № 1266 розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

Згідно з п. 12 Порядку № 1266 якщо у розрахунковому періоді перед настанням страхового випадку застрахована особа з поважних причин не мала заробітку або страховий випадок настав у перший день роботи, середня заробітна плата визначається виходячи з тарифної ставки (посадового окладу) або її частини, встановленої на день настання права на страхову виплату. У разі коли тарифна ставка (посадовий оклад) не встановлена та відповідні дані відсутні, розрахунок проводиться виходячи з розміру мінімальної заробітної плати (або її частини), встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Аналіз наведених норм зумовлює висновок, що за загальним правилом розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата для розрахунку виплат за страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку. При цьому середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Позивач доводить, що має право на обчислення щомісячної страхової виплати із середньої заробітної плати за посадою начальника підземної дільниці, за якою він працював до моменту ушкодження здоров`я.

На підставі записів №№ 41-44 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 суд встановив, що 14 липня 2021 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу до приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на посаду заступника начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті; 02 березня 2023 року на цьому ж підприємстві переведений на посаду начальника дільниці підземного з повним робочим днем в шахті; 06 липня 2023 року переведений на посаду майстра гірничого підземного з повним робочим днем в шахті; 07 грудня 2023 був звільнений у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді за станом здоров`я за п. 2 ч. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України.

При цьому ні відповідачу, ні суду не надані докази, які б свідчили, що позивач не погоджувався з його переведенням на посаду майстра гірничого підземного з повним робочим днем в шахті з 06 липня 2023 року або оскаржував наказ про таке переведення.

Також ні відповідачу, ні суду не надані докази, які б свідчили, що переведення позивача на посаду майстра гірничого підземного з повним робочим днем в шахті з 06 липня 2023 року було тимчасовим переведенням на легшу, нижчеоплачувану роботу, що б зумовлювало настання наслідків, передбачених ст. 33 Закону № 1105.

Верховний Суд в постанові від 25 листопада 2021 року у справі № 280/2403/20 навів висновок щодо моменту виникнення права на отримання щомісячних страхових виплат, а саме:

«[…]

30. Тобто, щомісячні страхові виплати у зв`язку із втратою професійної працездатності та одноразова страхова виплата у зв`язку із втратою професійної працездатності є двома самостійними видами соціальних виплат, які особа отримує у разі втрати професійної працездатності.

31. Дата виникнення права на отримання зазначених виплат визначена статтею 47 Закону № 1105-XIV, відповідно до частин 1 та 2 якої:

1. Страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду:

потерпілому з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання;

особам, які мають право на виплати у зв`язку зі смертю годувальника, з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати.

2. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а в разі смерті потерпілого у місячний строк з дня смерті застрахованого особам, які мають на це право.

32. Аналіз зазначених правових норм, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, свідчить, що право на отримання потерпілим щомісячних страхових виплат настає з дати встановлення професійного захворювання, а право на отримання одноразової допомоги з дня встановлення йому МСЕК стійкої втрати професійної працездатності.

33. У цій справі суди встановили, що датою встановлення професійного захворювання позивача є 08.02.2017 (відповідно до Медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність професійного характеру захворювань від 08.02.2017 № 5/98 та Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 14.02.2019).

34. Таким чином, саме з 08.02.2017 позивач має право на отримання щомісячних страхових виплат.

35. Оскільки розмір щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я, то нарахування таких виплат Фондом можливе лише після встановлення МСЕК відповідного відсотку втрати працездатності особі, але виплата коштів здійснюється саме з дати встановлення професійного захворювання.

[…]».

На час виникнення спірних правовідносин строки здійснення страхових виплат були визначені ст. 41 Закону № 1105, яка в ч. ч. 1 і 2 містить правові норми, аналогічні тим, що містились в ч. ч. 1 і 2 ст. 47 Закону № 1105 в його попередній редакції.

Згідно з п. п. 9, 14 акта розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4) датою встановлення ОСОБА_1 остаточного діагнозу (хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху (ІІІ ст.) за класифікацією ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (Н 90.3); хронічний бронхіт ІІ ст., фаза затихаючого загострення, дифузійний пневмофіброз, ЛН ІІ ст. (другого ст.) (J 41.0)) є 15 листопада 2023 року.

В п. 12 акта розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4) зазначено, що ОСОБА_1 працює за професією (обіймає посаду) майстер гірничий (1222.2); стаж роботи 27 років 08 місяців 27 днів, за професією 14 років 07 місяців 05 днів, в умовах впливу шкідливих факторів 22 роки 07 місяців 20 днів.

Відповідно до п. 17 акта розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4) хронічне професійне захворювання виникло у зв`язку з недосконалістю технологічного процесу (зокрема, через виділення значних концентрацій пилу, переважно фіброгенної дії) недостатньою забезпеченістю засобами індивідуального захисту від пилу (фільтрами до протипилових респіраторів). ОСОБА_1 виконував роботи в умовах впливу пилу, переважно фіброгенної дії, концентрація якого перевищувала ГДК, та виробничого шуму, еквівалентний рівень якого перевищував гранично допустимий.

Причина виникнення хронічного професійного захворювання пил переважно фіброгенної дії та виробничий шум (п. 18 акта розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4)).

Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12 ААА № 139759 від 21 грудня 2023 року, за наслідками первинного огляду ОСОБА_1 встановлена інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання; ступінь втрати професійної працездатності 50%, із них 30% хронічний бронхіт, 20% хронічна сенсоневральна приглухуватість.

Як свідчить виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 139759 від 21 грудня 2023 року, причиною втрати професійної працездатності позивача є професійне захворювання J 41.0, Н 90.3, а датою встановлення страхового випадку 15 листопада 2023 року.

Таким чином, датою встановлення позивачу професійного захворювання та, як наслідок, датою виникнення у позивача права на отримання щомісячної страхової виплати є 15 листопада 2023 року.

Ч. 1 ст. 36 Закону № 1105 визначено, що сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячної заробітної плати, яку потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

При цьому аналіз положень п. 13 Порядку № 1266 зумовлює висновок, що середня заробітна плата для встановлення суми щомісячної страхової виплати обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою:

1) застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я;

2) за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Тобто, для обчислення середньої заробітної плати за певною професією (посадою, розрядом, роботою) необхідна наявність в сукупності обох наведених вище умов.

Таке правозастосування відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 11 квітня 2023 року у справі № 520/1020/2020.

В цій постанові Верховний Суд, з-поміж іншого, зазначив:

«[…]

Пунктом 11 Порядку № 1266 встановлено, що розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Якщо застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьовані календарні місяці (з першого до першого числа).

У разі коли застрахована особа перебувала у трудових відносинах менше ніж календарний місяць за місцем роботи, де стався страховий випадок, середня заробітна плата обчислюється за фактично відпрацьований час (календарні дні) перед настанням страхового випадку.

За пунктом 13 Порядку № 1266 середня заробітна плата обчислюється за тією професією (посадою, розрядом, роботою) на підприємстві (в цеху, на дільниці, ділянці), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності.

Беручи до увагу, що за обставинами цієї справи між ДП «ДП «Завод «Електроважмаш» та третьою особою трудові відносини за професією (посадою, розрядом, роботою), за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я і за якою медико-соціальною експертною комісією їй встановлено стійку втрату професійної працездатності, не припинялися, Верховний Суд погоджується з позицією судів попередніх інстанцій про те, що позивачем не дотримано вимоги пункту 11 Порядку № 1266, а саме розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата, є 12 календарних місяців за місцем роботи, де стався страховий випадок, починаючи з місяця, що передує місяцю настання страхового випадку.

Також Верховний Суд акцентує увагу на тому, що за змістом акту розслідування причин виникнення хронічного професійного зазначено професія (посада) обрубувач, зайнятий обробленням литва наждаком і ручним способом (молотком, зубилом, пневмоінструментом) термообробки литва та обрубної дільниці у цеху сталевого литва і термообробки. Стаж роботи у цеху в умовах випливу шкідливих факторів 11 років 3 місяці.

Отже, третя особа працювала в одному і тому ж цеху ДП «ДП «Завод «Електроважмаш» за однією і тією ж професію в умовах впливу шкідливих факторів не з 03.12.2018, а 11 років і 3 місяці. В свою чергу відсутнє переведення з однієї дільниці на іншу.

За такого правого регулювання та встановлених обставин, колегія суддів погоджується з позицією судів попередніх інстанцій, що при розрахунку страхової виплати ОСОБА_1 має братись до уваги середня заробітна плата за період з липня 2018 року по червень 2019 року, тобто, за останні дванадцять місяців, що передують моменту ушкодження здоров`я, а тому відсутні підстав для скасування винесеного припису відповідача про усунення виявлених під час перевірки порушень позивачем.

[…]»

Повертаючись до обставин цієї справи, суд зауважує, що на момент встановлення ОСОБА_1 остаточного діагнозу (професійного захворювання) та на дату встановлення страхового випадку, тобто станом на 15 листопада 2023 року, позивач перебував в трудових відносинах з приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське» за посадою майстра гірничого підземного з повним робочим днем в шахті.

Саме за посадою майстра гірничого проводилось розслідування причин виникнення хронічного захворювання, про що свідчить акт розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4), який відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону № 1105 є підставою для здійснення страхових виплат, а в подальшому встановлений ступінь втрати професійної працездатності, що підтверджено випискою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12 ААА № 139759 від 21 грудня 2023 року.

Докази, які б свідчили, що позивач оскаржував висновки, викладені в акті розслідування причин виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форми П-4), ні відповідачу, ні суду надані не були.

Дійсно, внаслідок того, що з 06 липня 2023 року по 28 листопада 2023 року ОСОБА_1 перебував на лікарняному, на момент встановлення професійного захворювання, тобто станом на 15 листопада 2023 року, фактично за посадою майстра гірничого він не працював та відповідно не піддавався впливу шкідливих факторів.

До того ж згідно з актом розслідування причини виникнення хронічного захворювання (отруєння) (форма П-4) в умовах впливу шкідливих факторів позивач працював впродовж 22 роки 07 місяців 20 днів, тобто ще до виникнення трудових відносин з приватним акціонерним товариством «Шахтоуправління «Покровське», а в період трудових відносин з цим підприємством під час роботи не лише на посаді начальника дільниці, а й на посаді заступника начальника дільниці.

Разом з цим саме за посадою майстра гірничого проведено розслідування причин виникнення хронічного захворювання і позивачу встановлений ступінь втрати професійної працездатності.

При цьому належні та допустимі докази, які б свідчили, що професійне захворювання та стійка втрата професійної працездатності встановлена ОСОБА_1 медико-соціальною експертною комісією за професією (посадою) начальника дільниці, ні відповідачу, ні суду не були надані.

З огляду на викладене суд погоджується з доводами ГУ ПФУ в Донецькій області про те, що з огляду на приписи п. 13 Порядку № 1266 у нього не було підстав для обчислення середньої заробітної плати позивача за професією (посадою) начальника дільниці.

Виходячи з встановлених фактичних обставин та правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Донецькій області щодо розрахунку розміру щомісячних страхових виплат із середньої заробітної плати за професією «майстер гірничий» задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити донарахування та перерахунок з урахуванням раніше виплачених сум щомісячних страхових виплат, призначених у зв`язку із професійним захворюванням ОСОБА_1 , з дня їх призначення за професією, за якою застрахована особа працювала до моменту ушкодження здоров`я - «начальника дільниці» підземного з повним робочим днем в шахті, за своєю сутністю є обраним позивачем способом захисту та мають похідний характер від вимоги про визнання протиправними дій відповідача, а тому також не підлягають задоволенню.

Таким чином, у задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю.

Суд надав оцінку основним доводам і запереченням сторін. Решта доводів і заперечень сторін не спростовують висновків суду по суті позовних вимог.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, місцезнаходження: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

4. Повне судове рішення складено 29 березня 2024 року.

Суддя Т.О. Кравченко