Справа № 320/9302/22
Суддя: Головенко О.Д.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Київ № 320/9302/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головенка О.Д., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження) адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесецький гранітний кар`єр" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Плесецький гранітний кар`єр" з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.02.2022 № та № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки позивач не погоджується з правомірністю нарахування штрафних санкцій, їх нарахування було здійснено відповідачем з порушенням вимог чинного законодавства України без належних правових підстав та доказів, адже позивач не мав обов`язку реєструвати акцизний склад в системі електронного адміністрування, позаяк у перевіряємому періоді в своїй діяльності використовує пальне виключно для потреб власного споживання, має територію, на якій загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів та отримує протягом календарного року пальне в обсягах, шо не перевищує 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місиях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліиензії), відповідно, позивач не мав в своєму користуванні об`єктів які вважаються акцизними складами (паливо заливається тільки в баки вантажної техніки). Також, вказано на те, що Порядком № 1588 встановлено виключно повідомлення про об`єкт оподаткування за формою 20-ОПП, однак повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік, а отже, невідображення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для притягнення до відповідальності за п. 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Позивач вважає висновки акта перевірки в частині не подання до контролюючого органу повідомлення за Формою №20-ОПП (25 одиниць, власних об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність та 23 одинииі орендованих транспортних засобів) є недоведеними та передчасними. Крім того, позивач вказує і на порушенні процедури призначення та проведення фактичної перевірки, оскільки наказ про її призначення не містить конкретної підстави для її призначення, є неконкретизованим.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 20.10.2022 даний позов було залишено без руху у зв`язку з його невідповідністю КАС України, однак недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку письмового провадження).

08.03.2023 до суду від Головного управління Державної податкової служби у Київській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, представник відповідача вказує на те, що проведеною перевіркою встановлено факти зберігання пального виключно для потреб власного споживання платником податків, який отримав протягом календарного року пальне в обсягах, шо перевищує 1000 кубічних метрів, при цьому не зареєстрував акцизний склад в системі електронного адміністрування реалізації пального, а саме, згідно акцизних накладних отримано протягом 2020 року пальне (ДП, важкі дистиляти (газойл) код УКТ ЗЕД у кількості 2008124 л, що дорівнює 2008,124 кубічних метрів (згідно реєстру виписаних акцизних накладних, що додається до акту перевірки), при цьому не зареєстровано акцизні склади (в кількості 1 шт). Таким чином, перевіркою встановлено факт порушення вимог п.п. 230.1 п. 230.1 ст. 230 ПК України.

Також, перевіркою встановлено, що суб`єкт господарювання не подав до органу ДПС обов`язкові відомості щодо об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, а саме: платник податків використовує у своїй діяльності 25 одиниць власних об`єктів оподаткування, або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (згідно відомості) та 23 одиниці орендованих транспортних засобів (згідно договорів оренди в кількості 23 шт.), по даним об`єктам повідомлення за формою 20-0ПП не подано. Крім цього, перевіркою встановлено факт порушення вимог ст. 63.3. ст. 63 ПК України. ГУ ДПС у Київській області прийнято податкові повідомлення - рішення № 7 від 14.02.2021, № 003965707 від 14.02.2022 на підставі норм ПК України. У частині посилань позивача на те, що відповідачем проведено фактичну перевірку на підставі наказу від 01.12.2021 № 2787-п у якому контролюючий орган послався на загальні формулювання, без конкретної підстави для проведення перевірки, відповідач зазначає, що контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі, визначеній у п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 01.12.2021 № 2787-п, головним державним інспектором Олейніковим М.О. за направленням № 8965/10-36-07-07 від 10.12.2021 та головним державним інспектором Бортником Є.В. за направленням № 8966/10-36-07-07 від 10.12.2021 було розпочато фактичну перевірку з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

14.12.2021 перевіряючими особами контролюючого органу було надано запит № 1 з вимогою щодо надання до перевірки документів за вказаним переліком.

Під час здійснення перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Плесецький гранітний кар`єр" перевіряючим контролюючого органу було надано пояснення щодо порядку здійснення господарської діяльності платником податків в частині поводження з паливо-мастильними матеріалами та надано копії первинних документів на підтвердження наведеної інформації.

Разом з тим, на адресу позивача поштовим повідомленням було отримано акт фактичної перевірки № 23291/10/36/07/3577160 від 23.12.2021, на підставі якого, в подальшому, були складені податкові повідомлення-ріщення від 14.02.2022 № та № , які отримані товариством 25.05.2022 за вх. № 27.

Згідно оскаржуваних податкових повідомлень-ріщень, на позивача накладено штрафні санкції у розмірі 1000000,00 грн та 48960,00 грн.

За висновками акта перевірки, позивачем допущено порушення:

порушення п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України адже встановлено факт зберігання пального виключно для потреб власного споживання платником податків, проте платник податків отримав протягом календарного року пальне, обсяг якого перевищує 1000 метрів кубічних (без урахування обсягу пального отриманого через паливо роздавальні колонки в місцях роздрібної торгівлі пальним, на акт отриманого відповідні ліцензії), при цьому, не зареєстрував акцизний склад в системі електронного адміністрування легалізації пального, а саме: відповідно до договору поставки нафтопродуктів ТОВ «А-Рітейл» на адресу ТОВ «ПЛИСЕЦЬКИЙ ГРАНІТНИЙ КАР`ЄР» поставлялось дизельне пальне код УКТЗЕД , обсяг якого відповідно до первинних документів та акцизних накладних у 2020 році склав 1998642,83 літра, що дорівнює 1998,64283 метра кубічних (реєстр акцизних накладних додається) та протягом 2021 року - 1884,1 метр кубічний;

порушення п. 63.3 ст. 63 ПК України адже на момент перевірки суб`єкт господарювання не подав до органів ДПС обов`язкові відомості щодо об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, а саме, платник податків використовує у своїй діяльності 25 одиниць - власних об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність (згідно відомості) та 23 одиниці орендованих транспортних засобів (згідно договорів оренди в кількості 23 одиниці), по даним об`єктам повідомлення за формою 20-ОПП не подано.

Позивач не погоджується з податковими повідомленнями рішеннями та вважає, що останні підлягають визнанню протиправними та скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Згідно з п. 61.1 ст. 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Також, п. п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Абзацом 1 п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено право контролюючих органів на проведення камеральних, документальних (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичних перевірок.

Згідно із приписами п. п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства що укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

За змістом п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до положень п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки.

Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити; наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити еуб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави.

Як вже зазначалося, фактична перевірка товариства позивача була розпочата на підставі наказу Головного управління Державної податкової служби у Київській області від 01.12.2021 № 2787-п, за змістом якого, проведення фактичної перевірки здійснювалось на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України.

Відповідно до п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизній складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 14.02.2022 про порушення позивачем п.п. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПК України, позивачем зазначено про те, що інспектори проводили перевірку по наявним у них документам, однак представники позивача не мали можливості у обмежений термін зібрати та надані всі необхідні документи для повної, всебічної і неупередженої перевірки господарської діяльності товариства.

Так, основний вид діяльності позивача: 08.11- Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю, при цьому, товариство використовує спеціалізовану вантажну техніку для видобутку кам`яного буту (сировини для виробництва щебеню) та здійснює перевезення гірських порід до дробильно-сортувального заводу по переробці каменю, для виготовлення вже готової продукції.

З метою виконання вищезазначених робіт, позивач вказує на те, що потребує значної кількості пального, яке придбаває у ТОВ «А-РІТЕЙЛ» () на підставі договору поставки нафтопродуктів № 09Б21 від 04.01.2021. Отримання пального від ТОВ «А-РІТЕЙЛ» підтверджується первинними документами, а саме: видатковими накладними та товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (форма 1-ТТН), що також були надані представникам контролюючого органу в ході перевірки.

Поставка нафтопродуктів проводиться за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр, та використовується виключно для власних потреб шляхом заправки вантажної техніки.

Право користування земельною ділянкою за вищезазначеною адресою підтверджується договором оренди земельної ділянки № б/н від 22.09.2004, укладеним з Васильківською районною державною адміністрацією Київської області строком на 49 років.

Також, ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр, отримано ліцензію на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки) № 2000476 від 05.03.2020.

Право користування транспортних засобів та вантажної техніки підтверджується договорами оренди вантажної техніки: № ГМП-01о/16 від 01.02.2016, № ГМП-02о/16 від 01.02.2016, № ГМП-03о/16 від 01.02.2016, № ГМП-05о/16 від 01.06.2016, № ГМП- 06о/16 від 01.09.2016, Хо ГМП-ОІо/18 від 01.03.2018, № ГМП-02о/18 від 01.03.2018, № ГМП-ОЗо/18 від 01.03.2018, № ГМП-04о/18 від 02.07.2018, № ГМП-05о/18 від 02.07.2018 укладеними з ТОВ «Граніт Мобіл Переробка Плюс» (), договором оренди транспортного засобу № НВА 278814 від 20.08.2016, укладеним з ОСОБА_1 та договором оренди вантажної техніки № 01-11/15 від 01.11.2015, укладений з ТОВ «ДІП ГРУП АЕРОПОРТ» ().

Так, позивач орендує наступну техніку для провадження господарської діяльності із такими об`ємами паливного бака: Екскаватор DOOSAN 500 (дизельне паливо 630 л); Екскаватор DOOSAN DX 340 (дизельне паливо 560 л); Навантажувач DISD SD 300 № (дизельне паливо 300 л); Екскаватор CATERPILLAR 320 D (дизельне паливо 290 л); Екскаватор CATERPILLAR 365 D (дизельне паливо 972 л); Навантажувач CATERPILLAR 972 GH (дизельне паливо 405 л); Навантажувач DOOSAN DL 420 (дизельне паливо 367 л); Бульдозер Caterpillar D 6 R 111 (дизельне паливо 424 л); Atlas Copco ROC L6 (дизельне паливо 775 л); Ford Kuga (дизельне паливо 72 л); Ford Transit 460 (дизельне паливо 80 л); Mercedes-Benz Axor 3028 НОМЕР_1 (дизельне паливо 320 л); ЗІЛ 433371 НОМЕР_2 (бензин 175 л); Mercedes-Benz Actros 4140 АА 41-61 ЕЕ (дизельне паливо 400 л); Mercedes- Benz Actros 4140 НОМЕР_3 (дизельне паливо 400 л); Mercedes- Benz Actros 4140 AA4158ЕЕ (дизельне паливо 400 л); Mercedes- Benz AA3403ET (дизельне паливо 400 л); Mercedes-Benz АА3398ET (дизельне паливо 400 л); Mercedes- Benz AA3426ET (дизельне паливо 400л); Хюндай AI9332AM (дизельне паливо 80 л); МАЗ 555102 AI8766АО (дизельне паливо 180 л);

МАЗ 555102 AI3196АО (дизельне паливо 180 л); MAN AI8469AI (дизельне паливо 180 л).

Позивач наголошує на тому, що в ході перевірки, представниками контролюючого органу не було взято до уваги технічні особливості обладнання, що використовується для зберігання дизельного пального, а також, не досліджено пропускну здатність паливороздавальної колонки та заправку вантажної техніки безпосередньо в паливні баки на період проведення ремонтних/технологічних робіт резервуару (ємності).

Позивач пояснює, що в процесі інтенсивного використання резервуару для зберігання нафтопродуктів, на його стінках накопичується нафтошлам, який, в свою чергу, сприяє засміченню фільтрів-сепараторів, трубопроводу та дихальних клапанів резервуару, що унеможливлює використання обладнання для зберігання пального. З метою якісної та безперебійної роботи техніки по видобутку та перевезенню гірських порід, виникає різка необхідність в проведені позапланового технічного обслуговування обладнання, що використовується для зберігання нафтопродуктів та заправки транспортних засобів. Зачистка резервуару проводиться співробітниками товариства з використанням активної хімії для уникнення безпосереднього контакту людини з небезпечними відходами. Хімічна зачистка потребує тривалого часу та включає наступні кроки; підготовка резервуару і видалення залишків нафтопродуктів; первинна дегазація; зачистка внутрішньої площі; вторинна дегазація; ліквідація донних відкладень; повне очищення ємності; контроль якості виконання роботи. Враховуючи особливості складових частин резервуару, роботи по ремонту та технічному обслуговуванню проводяться щорічно. Початок та період виконання таких робіт визначає та затверджує директор товариства.

Таким чином, роботи по ремонту та технічному обслуговуванню обладнання, що використовувалось для зберігання нафтопродуктів у 2020 році за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр, проводились в період з 01.07.2020 по 14.12.2020, що підтверджується наказом директора товариства від 25.06.2020 № 48-о та актом про тимчасове виведення нерухомого майна з виробничого процесу та його консервацію. В 2021 році роботи по ремонту та технічному обслуговуванню обладнання, що використовувалось для зберігання нафтопродуктів за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`ер, проводились в період з 01.06.2021 по 10.11.2021, що підтверджується наказом директора від 27.05.2021 № 42-о та актом про тимчасове виведення нерухомого майна з виробничого процесу та його консервацію.

Тимчасове виведення резервуару з виробничого процесу та його консервацію в відповідних періодах протягом 2020, 2021 років зафіксовано членами комісії з питань проведення консервації пд підпис, відповідальним за контролем та розподілом пального безпосередньо в баки автотранспорту призначено комірника - ОСОБА_2 .

Крім того, слід врахувати й те, що облік пального на підприємстві, ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» здійснює відповідно вимог Інструкції цро порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України», затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 20.05.2008 № 281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 за № 805/15496.

Тобто, при прийманні пального наливом, за адресою місця зберігання, відповідальною особою товариства вноситься відповідний запис в журнал приймання нафтопродуктів за формою 13-НП.

Враховуючи інформацію з журналу за формою 13-НП, позивачем в 2020 році за адресою: Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр було прийнято пального на зберігання в загальній кількості 983798,00 літрів, а в 2021 році - 964265,68 літрів.

Тож, з наведеного вбачається, що в 2020 році позивачем здійснено придбання пального в загальній кількості 1998643,00 літрів, з яких 983798,00 літрів дизельного палива прийнято за адресою місця зберігання пального, а 1014845,00 літрів - заправлено безпосередньо в паливні баки транспортних засобів. В 2021 році здійснено придбання пального в загальній кількості 1904872,81 літрів, з яких 964265,68 літрів дизельного палива прийнято за адресою місця зберігання пального, а 940607,13 літрів - заправлено безпосередньо в паливні баки транспортних засобів. Наведене підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, натомість, відповідачем не спростовано та не доведено протилежного.

Таким чином, суд вважає, що позивач у перевіряємому періоді в своїй діяльності використовував пальне виключно для потреб власного споживання, має територію, на якій загальна місткість розташованих ємностей для навантаження-розвантаження та зберігання пального не перевищує 200 кубічних метрів та отримує протягом календарного року пальне в обсягах, шо не перевищує 1000 кубічних метрів (без урахування обсягу пального, отриманого через паливороздавальні колонки в місиях роздрібної торгівлі пальним, на які отримано відповідні ліиензії). Протилежного відповідачем не доведено.

У свою чергу, згідно норм п.п. 14.1.6 ПК України акцизний склад - це: а) спеціально обладнані приміщення на обмеженій території, розташовані на митній території України, де під контролем постійних представників контролюючого органу розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, паїсування, фасування, зберігання, одержання чи видачі, а також реалізації спирту етилового, горілки та лікеро-горілчаних виробів; б) приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження- розвантаження, зберігання, реалізації пального.

За змістом п.п. "г" п.п. 14.1.6 п. 14.1 ст. 14 ПК України не є акцизним складом: паливний бак як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі або обладнанні чи пристрої.

Відповідно до положень та визначень п.п. 14.1.6 ПК України у перевіряємому періоді, позивач не має в своєму користуванні об`єктів які вважаються акиизними складами, при цьому, що на балансі товариства немає додаткових ємностей, які б використовувались для зберігання пального на момент проведення ремонту та технічного обслуговування обладнання для зберігання пального, також такі ємності не орендуються товариством, а паливо заливається тільки в баки вантажної техніки. Водночас, суд акцентує, що паливний бак, як ємність для зберігання пального безпосередньо в транспортному засобі, з якого пальне потрапляє в двигун автомобіля і використовується виключно для роботи двигуна транспортного засобу, не є акцизним складом (акцизним складом пересувним).

Отже, оскільки позивач дотримався критеріїв, зазначених у п. 14.1.6 ст. 14 ПК України приміщення та/або території, на яких позивач, як власник або користувач зберігає та використовує пальне виключно для потреб власного споживання не є акцизними складами. Крім того, у позивача відсутні акцизні склади пересувні, оскільки спеціалізовані транспортні засоби (паливоцистерни та паливозаправники) використовується позивачем виключно для переміщення пального для власного споживання, що не заперечує і відповідач в акті фактичної перевірки.

Відтак, і обов`язок реєструвати зазначені об`єкти в системі електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового та витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів - в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі, у позивача, за даних обставин, відсутній, при цьому, під час розгляду даного спору в суді, контролюючий орган не довів наявність у позивача акцизного складу, оскільки не встановив фактів розміщення ємностей більше ніж 200 кубічних метрів, отримання пального протягом календарного року в обсягах, що перевищують 1000 кубічних метрів та не довів факту зберігання позивачем пального не для власного споживання, а для інших осіб/цілей.

Тож, у цій частині відповідачем було безпідставно застосовані до позивача штрафні санкиії за не реєстраиію акцизного складу, а тому, податкове повідомлення-рішення від 14.02.2022 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення № від 14.02.2022 за порушення позивачем ст. 63 ПК України, слід врахувати, що об`єктом оподаткування згідно з п. 22.1 ст. 22 ПК України може бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

При цьому, за п. 8.1 розділу VIII Наказу Міністерства фінансів України 09.12.2011 № 1588 "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" (далі - Порядок № 1588) платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі власні, орендовані або передані в оренду об`єкти оподаткування.

Згідно з приписами п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інщі документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

У свою чергу, відповідальність за неподання у строки та у випадках, передбачених Податковим кодексом України, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, передбачена п. 117.1 ст. 117 ПК України (накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 грн; у разі неусунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 грн, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 грн).

Відповідно до норм п. 8.4. Порядку № 1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, приписами Порядку № 1588 передбачено строки виключно повідомлення про об`єкт оподаткування (яких в ПК України не міститься) за формою № 20- ОПП, однак повідомлення про об`єкт оподаткування не є тотожним заяві про взяття на облік.

Отже, на переконання суду, невідображення про об`єкти оподаткування за формою № 20-ОПП, не є підставою для відповідальності саме згідно з санкціями п. 117.1 ст. 117 ПК України, а тому, відповідач безпідставно застосував до спірних правовідносин норму п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Враховуючи вишевикладене, суд погоджується з доводами сторони позивача про те, що висновки акта перевірки в частині не подання до контролюючого органу повідомлення за Формою № 20-ОПП (25 одинииь, власних об`єктів оподаткування або об`єктів пов`язаних з оподаткуванням або через які проводиться діяльність та 23 одинииі орендованих транспортних засобів) є недоведеними та передчасними, а оскаржуване рішення № від 14.02.2022 є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, суд вважає, що висновки акта перевірки, що знайшли своє відображення в оскаржуваних податкових повідмоленнях-рішеннях, є недоведеними та такими, що не ґрунтуються на приписах ПК України.

Проте, у частині посилань позивача на процедурні порушення, зокрема, на не конкретизацію в наказі про призначення фактичної перевірки підстав її призначення, суд вважає такі безпідставними, адже контролюючий орган фактично призначив перевірку з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, що відповідає підставі, визначеній у п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України та є достатнім для реалізації функцій контролю. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Не кожен дефект акта призводить до його неправомірності. Суд, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення процедури призначення/проведення перевірки, а також інших процедурних питань не можуть потягнути за собою скасування оскаржуваних рішень без встановлення суттєвого порушення процедури призначення/проведення перевірки.

Позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачем під час розгляду даного спору не було доведено правомірності акта перевірки та прийнятих на підставі його висновків рішень, з огляду на що, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно норм ч. 1 ст. 139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-247, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесецький гранітний кар`єр" до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.02.2022 № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 14.02.2022 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плесецький гранітний кар`єр" судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 15734,40 грн (п`ятнадцять тисяч сімсот тридцять чотири гривні 40 коп).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головенко О.Д.