Справа № 400/7251/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7251/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Цандура М.Р.,

представниці апелянта/відповідача Зайцевої А.М. (за допомогою відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року (суддя Біоносенко В.В., м. Миколаїв, повний текст рішення складений 12.12.2023) по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2023 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №07 від 02.06.2023, яким позивачці визначено штрафні санкції на суму 200364,70 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №07 від 02.06.2023 в частині визначення ФОП ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 184620,20 грн.

В задоволенні позову про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №07 від 02.06.2023 в частині визначення суми штрафу в розмірі 15744,50 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням в частині задоволення позовних вимог відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині оскарження та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову ФОП.

На думку апелянта, судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача в частині того, що перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у відділі піцерії за адресою: АДРЕСА_1 здійснюється реалізація товарів, які не обліковані у встановленому порядку та не надано посадовим особам контролюючого органу під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 184620,20 грн. (додаток 9 та додаток 6 до Акту фактичної перевірки від 05.05.2023 №2831/14/29/07/), що є порушенням вимог п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР. З огляду на викладене апелянт стверджує, що спірне ППР від 02.06.2023 №07 прийнято у повній відповідності до вимог чинного законодавства України, а тому підстави для його скасування в частині визначення ФОП ОСОБА_1 суму штрафу в розмірі 184620,20 грн відсутні.

В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалося, що, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, обумовлює межі перегляду даного судового рішення апеляційним судом.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представниці апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ФОП ОСОБА_1 здійснює свою господарську діяльність з продажу продуктів харчування та алкогольних напоїв у піцерії за адресою: АДРЕСА_1 .

24.04.2023 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області видано наказ №416-п "Про проведення фактичної перевірки", яким призначено проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 за вказаною адресою з 25.04.2023 тривалістю 10 діб.

24.04.2023 Головне управління ДПС у Миколаївській області видані направлення на перевірку №587/14-29-07-10 та №588/14-29-07-10.

25.04.2023 ревізори Головного управління ДПС України в Миколаївській області вийшли за місцем провадження позивачкою господарської діяльності та розпочали фактичну перевірку.

Перед початком проведення фактичної перевірки ревізорами було здійснено контрольну розрахункову операцію, під час якої придбано пиво на розлив "Львівське 1715" 0,3 л, вартістю 35 гривень.

З акту перевірки від 05.05.2023 року №2831/14/29/07/, складеного за результатом вказаної перевірки, слідує, що під час фактичної перевірки ревізорами було встановлено наступне: 1) При продажу пива встановлено, що у фіскальному чеку зазначений невірно час 02 год 46 хвилин 35 секунд, хоча насправді контрольна розрахункова операція проводилася в день 13.57 годин. Тобто, фіскальний чек не відповідає дійсності, оскільки не містить часу проведення розрахункової операції. 2) Під час фактичної перевірки касиром було знято Х-звіт, у присутності працівника контролюючого органу проведено інвентаризацію коштів у касі піцерії. За даними Х-звіту сума продажів 790,00 гривень, а за даними опису 3071 гривень, що свідчить про реалізацію товарів на суму 2281 гривень без використання реєстраторів розрахункових операцій; 3) відповідно до запиту про надання документів від 25.04.2023 ФОП ОСОБА_1 необхідно було надати документи про облік товарних запасів за місцем реалізації. ФОП ОСОБА_1 в електроном вигляді надано Форму ведення обліку товарних запасів за період з 27.11.2021 по 11.12.2021, в якій оприбутковано товару лише за накладною №4450 від 27.11.2021 на суму 1319,4 гривень та за накладною від 11.12.2021 на суму 1729,60 гривень. Отже, перевіркою встановлено, зо ФОП ОСОБА_1 у піцерії здійснює реалізацію не облікованого товару на суму 184620,20 гривень; 4) невидача в період з 25.04.2023 по 04.05.2023 за проданий товар відповідних розрахункових документів, що підтверджує виконання розрахункових операцій на загальну суму 4827,00 гривень; 5) проведення розрахункових операцій без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизного товару.

02.06.2023 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення №07, яким визначено грошове зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зі штрафу в розмірі 200364,70 гривень.

Не погодившись із законністю згаданого ППР ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з даним адміністративним позовом про його скасування.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог та скасовуючи спірне ППР в частині визначення ФОП ОСОБА_1 суму штрафу в розмірі 184620,20 грн. за порушення п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР (здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку та не надано посадовим особам контролюючого органу під час проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті) на загальну суму 184620,20 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою під час розгляду справи було доведено відправлення на адресу контролюючого органу Форми обліку у повному обсязі, а відповідач жодним чином не довів, що отримав від платника податків лише першу сторінку Форми.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України від 06.07.1995 року №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

У відповідності до вимог статті 15 цього Закону контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно із пунктом 12 статті 3 Закону №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Ця норма встановлює порядок обліку товарно-матеріальних цінностей на місці реалізації, тобто в приміщенні повинні знаходитись документи, які б підтверджували передачу цього товару для реалізації в кількості та номенклатурі, що знаходиться у продажу.

Статтею 20 Закону №265/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такі вимоги не поширюються на фізичних осіб - підприємців, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (крім тих, які здійснюють діяльність з реалізації технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, а також лікарських засобів та виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння).

Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 року №496 було затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, який визначає правила ведення обліку товарних запасів та поширюється на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.

Пунктом 9 цього Порядку заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.

Відповідно до пункту 10 Порядку №496 форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.

Пунктом 11 Порядку №496 передбачено, що форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).

Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.

Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.

Як стверджує Головне управління ДПС у Миколаївській області, ФОП ОСОБА_1 в електронному вигляді для перевірки надано один лист Форми ведення обліку товарних запасів за період з 27.11.2021 по 11.12.2021 на суму 1319,40 грн. за накладною від 27.11.2021 №4450 та товар на суму 1729,60 грн. за накладною від 11.12.2021 №4450.

Заперечуючи проти цього позивачка надала суду докази надсилання контролюючому органу згаданої Форми в електронному вигляді на 11 аркушах (т. ІІ а.с. 221-229).

На спростування зазначеного відповідачем будь-яких доказів суду надано не було.

З цього приводу варто наголосити, що за приписами частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, доказування в адміністративних справах не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд має право винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі. При оцінці достатності доказів діють спеціальні правила - стандарти доказування, якими має керуватися суд при вирішенні справи. Стандарти доказування є важливим елементом змагальності процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність (постанова Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 910/23428/17).

За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.

Такий обов`язок суб`єкта владних повноважень закріплений і в Кодексі адміністративного судочинства України, частиною другою статті 77 якого передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На сьогодні у праві існують три основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt) та у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень, що передбачають втручання у власність або діяльність суб`єкта приватного права, подані таким суб`єктом владних повноважень докази, за загальним правилом, повинні відповідати критерію "поза розумним сумнівом".

У справі "Федорченко та Лозенко проти України" (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53) Європейський суд з прав людини висловив позицію, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумними сумнівом", тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Аналіз матеріалів справи та встановлених обставин дає підстави вважати, що позивачкою доведено, що 01.05.2023 під час проведення фактичної перевірки, на вимогу посадової особи контролюючого органу нею засобами електронного зв`язку у повному обсязі надана Форма обліку товарних запасів з записами про обліку всього товару на який маються первинні документи.

Отож, оскільки позивачка довела обставини, що виключають підстави стверджувати про обґрунтованість висновків акту перевірки в частині встановлення порушення вимог п. 12 ст. 3 Закону №265/95-ВР, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про скасування спірного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області №07 від 02.06.2023 в частині визначення ФОП ОСОБА_1 суми штрафу в розмірі 184620,20 грн.

Доводи апеляційної скарги зазначених висновків не спростовують, оскільки не підтверджені належними доказами та повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов

Повне судове рішення складено 28 березня 2024 року.