Справа № 280/1588/23
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ВСТАНОВЛЕННЯ СУДОВОГО КОНТРОЛЮ ЗА ВИКОНАННЯМ СУДОВОГО РІШЕННЯ

22 березня 2024 рокуСправа № 280/1588/23 м. Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Батрак І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 про здійснення судового контрою за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення суду в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ»

до Державної податкової служби України, Головного Управління ДПС у Львівській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі №280/1588/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» до Державної податкової служби України, до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено.

Суд визнав протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Львівській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної від 07.02.2023 №8226425/40038773 про відмову у реєстрації податкової накладної від 09.01.2023 № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 09.01.2023 № 2, складену Товариством з обмеженою відповідальністю «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ», датою подання її на реєстрацію.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.08.2023 було відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Львівській області про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 в адміністративній справі №280/1588/23 повернута заявнику. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 по справі №280/1588/23 набрало законної сили 11.08.2023.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 було відмовлено в задоволенні заяви Головного управління ДПС у Львівській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023.

19.03.2024 до суду надійшла адміністративна справа № 280/1588/23.

19 березня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява (вх. № 12957) в порядку передбаченому ст. 382 КАС України., в якій заявник просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати надати суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №2180/1588/23.

На обґрунтування поданої заяви зазначає, що 17.01.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було відкрито виконавче провадження №73831842, яким боржника (Державну податкову службу України) було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

14.02.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про накладення штрафу на Державну податкову службу України в розмірі 5100 грн.

12.03.2024 Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було винесено постанову про накладення штрафу на Державну податкову службу України в розмірі 10200 грн., в зв`язку з тим що станом на 12.03.2024 боржником повторно не здійснено жодних заходів направлених на виконання рішення суду, а відтак рішення суду залишається не виконаним боржником без поважних підстав.

Станом на день направлення цієї заяви Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №280/1588/23 не виконано, і враховуючи дії відповідача боржника по справі є підстави вважати, що посадові особи Державної податкової служби умисно ухиляються на виконання рішення суду.

Просить суд задовольнити заяву та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати надати суду звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №2180/1588/23.

Для розгляду питання щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, судом було призначене судове засідання на 22 березня 2024 року о 10 год. 00 хв., про що повідомлено учасників справи.

27.03.2024 від відповідача через систему «Електронний суд» надійшла заява Державної податкової служби України (вх. № 14700) в якій представник відповідача пояснив, що за результатами вжитих заходів щодо виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року у справі №280/1588/23 внесено інформацію в частині реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» №2 датою її подання.

Згідно інформаційної системи податкова накладна від 09.01.2023 №2 ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ», явка визначена рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №280/1588/23 зареєстрована в ЄРПН. Просить суд відмовити в задоволенні заяви ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ».

Представник позивача у судове засідання не з`явилися, в заяві просив розглянути заяву про встановлення судового контролю. За виконанням рішення суду без виклику сторін.

Враховуючи неявку всіх учасників справи, суд вважає за можливе розглянути заяву в порядку письмового провадження.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, на підставі приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частинами 2, 3 ст. 14 КАС України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, набрання рішенням суду законної сили породжує наступні правові наслідки, а саме: рішення суду стає загальнообов`язковим, є незмінним та остаточним та може бути виконана примусово. Таким чином, виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено підстави та порядок встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

У відповідності до ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч.3 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення строку для подачі звіту та накладення штрафу. Поряд з тим, суд зауважує, що такий захід судового контролю підлягає до застосування у разі не виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 звертає увагу, що норма статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у Кодексу адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувана шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України.

Враховуючи позицію суддів, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №800/592/17, Кодекс адміністративного судочинства України, в редакції, що застосовується з 15 грудня 2017 року, не пов`язує встановлення судового контролю за виконанням рішення суду із встановленням у резолютивній частині рішення суду відповідачу - суб`єкту владних повноважень обов`язку подати звіт про виконання судового рішення. Таким чином, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд може як під час прийняття рішення у справі, так і після ухвалення рішення у справі (з урахуванням положень ч.1 ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, метою застосування до суб`єкта владних повноважень судового контролю за виконанням рішення суду є дисциплінування боржників з метою своєчасного, якісного та належного виконання рішення суду, що набрало законної сили.

З аналізу викладених норм вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002, «Ромашов проти України» від 27.07.2004, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України Гатинюк Т.Ю., від 17.01.2024 відкрито виконавче провадження №73831842 на підставі виконавчого листа №280/1588/23 на виконання судового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 14.02.2024 за невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Державну податкову службу України штраф на користь держави у розмірі 5100 грн.,

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби міністерства юстиції України від 12.03.2024 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин накладено на боржника Державну податкову службу України штраф на користь держави у розмірі 10200 грн.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 26.03.2024 податкова накладна №2 ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» зареєстрована в ЄРПН за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі №280/1588/23.

З урахуванням наявних у справі доказів, суд звертає увагу, що представником позивача у своїй заяві не наведено будь-яких доводів щодо необхідності вжиття такого процесуального заходу.

З матеріалів справи вбачається що рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/1588/23 виконано, про що свідчить надані відповідачем докази щодо виконання рішення суду у справі №280/1588/23,відповідно до яких податкова накладна №2 від 09.01.2023 ТОВ «СУЧАСНА ЕНЕРГІЯ» зареєстрована в ЄРПН 26.03.2024.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача, оскільки у суду відсутні фактичні та правові підстав для реалізації свого диспозитивного права покладення (в порядку частини першої статті 382 КАС України на відповідача як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, обов`язку подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.382 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контрою за виконанням суб`єктом владних повноважень рішення суду в адміністративній справі №280/1588/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В.Батрак