Справа № 360/1344/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року справа №360/1344/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 360/1344/23 (головуючий І інстанції Секірська А.Г.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Департаменту щодо відмови зарахувати ОСОБА_1 до стажу в поліції період служби в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме у Лисичанському міському відділі з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 01 червня 2015 року по 21 квітня 2017 року, в зв`язку з чим порушується право на надання позивачу визначеної законом кількості календарних днів додаткової оплачуваної відпустки та право на отримання надбавки за стаж служби в поліції в розмірі, згідно чинного законодавства України;

- зобов`язати Департамент зарахувати ОСОБА_1 до стажу служби в поліції службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме у Лисичанському міському відділі з питань пробації Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції з 01 червня 2015 року по 21 квітня 2017 року, з метою отримання позивачем права на надання визначеної законом кількості календарних днів додаткової оплачуваної відпустки та права на отримання надбавки за стаж служби в поліції в розмірі, встановленому законом та підзаконним актом згідно чинного законодавства України.

В обґрунтування позову зазначив, що з 01 червня 2015 року по 21 квітня 2017 року проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме у Лисичанському міському відділі з питань пробації Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

З 01 квітня 2023 року проходить службу на посаді старшого інспектора з особливих доручень відділу спеціальної підготовки управління тактико - спеціальної підготовки Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють.

Звернувся до відповідача з рапортом про зарахування до стажу служби в поліції періоду служби в Державній кримінально- виконавчій службі України.

Проте, отримав відмову в зв`язку з тим, що статтею 78 ЗУ Про Національну поліцію, визначено вичерпний перелік органів та установ, служба в яких зараховується до стажу служби в поліції. Установи Державної кримінально- виконавчої служби України не входять до зазначеного переліку.

Такі дії відповідача є протиправними.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють щодо відмови у зарахуванні до стажу служби в поліції ОСОБА_1 період його служби з 01 червня 2015 року по 21 квітня 2017 року в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме - у Лисичанському міському відділі з питань пробації Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють зарахувати до стажу служби в поліції ОСОБА_1 період його служби з 01 червня 2015 року по 21 квітня 2017 року в Державній кримінально-виконавчій службі України, а саме - у Лисичанському міському відділі з питань пробації Північно- Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Лист-відповідь ДПОП ОШБ Лють на рапорт позивача не встановлює норму права, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а саме - індивідуальним актом, у розумінні статті 4 КАС України, оскільки відповідь, викладена у листі, містить правову позицію суб`єкта владних повноважень з конкретного кола питань, носить інформаційний характер та не створює для позивача чи інших осіб певних правових наслідків, відповідно, не порушує права та інтереси позивача.

Судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Доводи позивача є абстрактними, не містять обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Це свідчить про відсутність предмету захисту у суді, адже позивачем не визначено права, свободи чи інтересу, які мають бути захищені (поновлені) у судовому порядку, що фактично вказує на безпредметність заявленого позову.

Частина друга статті 78 Закону № 580 містить вичерпний перелік посад (видів служби) та періодів роботи в органах і установах, служба у яких зараховується до стажу служби в поліції, в якому відсутня служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби (Державної пенітенціарної служби України).

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , має статус учасника бойових дій, з 04.08.2003 по 22.05.2015 проходив службу в органах МВС України, з 01.06.2015 по 21.04.2017 у Державній кримінально-виконавчій службі України, з 24.04.2017 по 16.03.2020 в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, з 20.03.2020 по 31.01.2023 в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Луганській області, з 07.02.2023 в Головному управлінні Національної поліції у м. Києві, що підтверджується відомостями з паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 04.10.2011 Лисичанським МВ УМВС України в Луганській області, картки фізичної особи платника податків, дублікату трудової книжки серії НОМЕР_3 , послужного списку, посвідчення серії НОМЕР_4 .

Послужні списки позивача по МВС України та Службі судової охорони містять такі відомості про проходження ним служби в Державній кримінально виконавчій службі України:

- 01.06.2015 - 23.10.2015 інспектор, Лисичанський міський підрозділ Лисичанського міського відділу кримінально виконавчої інспекції управління ДПтС України в Луганській області, УДПтСУ № 30 о/с від 29.05.2015;

- 23.10.2015 - 20.11.2015 інспектор, Лисичанський міський відділ кримінально виконавчої інспекції управління ДПтС України в Луганській області, УДПтСУ № 60 о/с від 23.10.2015;

- 20.11.2015 - 31.12.2016 заступник начальника відділу, Лисичанський міський відділ кримінально виконавчої інспекції управління ДПтС України в Луганській області, УДПтСУ № 65 о/с від 20.11.2015;

- 31.12.2016 - відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 65 ЗУ Про Національну поліцію (у зв`язку зі скороченням штатів) переведений для подальшого проходження служби до Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, УДПтСУ № 66 о/с-16 від 30.12.2016;

- 01.01.2017 - 21.04.2017 заступник начальника, Лисичанський міський відділ з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, № 31/ос-16 від 30.12.2016;

- 21.04.2017 - звільнений зі служби в Державній кримінально виконавчій службі України відповідно до Закону України Про Національну поліцію за п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), ПСМУ № 137/ос-17 від 21.04.2017.

Відповідно до витягу із наказу від 21.04.2017 № 137/ос- 17 Про особовий склад звільнено зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України відповідно до Закону України Про Національну поліцію за пунктом 7 частини 1 статті 77 (за власним бажанням) майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника Лисичанського міського відділу з питань пробації Північно Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, 21.04.2017. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні 13 років 08 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні 14 років 03 місяці 24 дні, для нарахування грошової допомоги 01 рік 10 місяців 20 днів.

Згідно із довідкою Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції Лють від 14.11.2023 майор поліції ОСОБА_1 наказом Національної поліції України від 30.03.2023 № 434 о/с призначений на посаду старшого інспектора з особливих доручень відділу інструкторів управління тактико спеціальної підготовки Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють, з 01.04.2023.

Відповідно до довідки від 14.11.2023 № 773/59/2023, виданої Департаментом поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції Лють, майор поліції ОСОБА_1 дійсно проходить службу на посаді старшого інспектора особливих доручень відділу спеціальної підготовки управління тактик-спеціальної підготовки Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють (наказ ДПОП ОШБ Лють про призначення № 716 о/с від 04.09.2023). Проходив службу в органах внутрішніх справ з 04.08.2003 по 20.05.2015. На службі в поліції перебував з 21.04.2017 по 16.03.2020. З березня 2020 року по січень 2023 року перебував на службі Судової охорони. З 07.02.2023 до теперішнього часу перебуває на службі в поліції. Вислуга років майора поліції ОСОБА_1 станом на 01.11.2023 в календарному обчисленні становить 18 років 02 місяці 15 днів.

04.10.2023 ОСОБА_1 звернувся до т.в.о.начальника Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють з рапортом про зарахування до вислуги років періоду проходження служби в Державній кримінально виконавчій службі України в період з 01.06.2015 по 21.04.2017 включно, з метою нарахування та виплати всіх надбавок, передбачених чинним законодавством України.

До рапорту позивач додав копію послужного списку на 7 аркушах та копію наказу № 137/ОС-17 на 1 аркуші.

24.10.2023 відповідачем надано відповідь за вих. № 5892/05/59/02-2023 Про надання інформації, в якій зазначено, що обчислення стажу служби в поліції чітко врегульовано статтею 78 Закону України Про Національну поліцію, частиною першою якої визначено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки. Виключний перелік посад (періодів служби), які зараховуються до стажу служби в поліції, визначений частиною другою цієї статті.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, до вислуги років для виплати поліцейським надбавки за стаж служби зараховуються періоди, які визначені частиною другою статті 78 Закону.

Частиною четвертою статті 78 Закону встановлено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України. Дотепер відповідного порядку не розроблено.

Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19.11.2019 у справі № 520/903/19, делегування частиною четвертою статті 78 Закону Кабінету Міністрів України встановлення порядку обчислення вислуги років у поліції не надає останньому права визначати додаткові складові стажу служби в поліції, які не передбачені частиною четвертою статті 78 Закону.

Статтею 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено умови призначення пенсій за вислугу років, тому вона не може бути застосована при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки в порядку статті 78 Закону.

Зважаючи на викладене, відповідач зазначив, що підстав для перерахунку стажу служби в поліції, що дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки, відповідно до статті 78 Закону немає.

Суд першої інстанції задовольняючи позов, виходив з того, що служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України прирівнюється до служби в органах внутрішніх справ України, оскільки здійснюється в порядку, установленому законодавством для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а відтак, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 78 Закону № 580 повинна зараховуватися до стажу служби в поліції.

Оцінка суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини між сторонами склались щодо незарахування стажу роботи в органах Державної кримінально-виконавчої служби України до стажу служби в поліції, що дає право на встановлення позивачу надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки тощо.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію (далі - Закон № 580).

Згідно з частинами першою та другою статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 78 Закону № 580 встановлено, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

На підставі частини другої статті 78 Закону № 580 до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Кримінально-виконавчого кодексу України від 11 липня 2003 року № 1129-IV було передбачено, що до законодавчого врегулювання питань проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань та його соціального захисту на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої системи поширюються дія статей 22 і 23 Закону України «Про міліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ.

Спеціальним Законом, який визначає правові основи організації та діяльності Державної кримінально-виконавчої служби України, її завдання та повноваження, є Закон України "Про державну кримінально-виконавчу службу України" від 23.06.2005 № 2713-IV (далі - Закон № 2713), що набрав чинності 20.07.2005.

У попередніх редакціях частини п`ятої статті 23 Закону № 2713 (до змін від 10.11.2015 та від 06.12.2016) було передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюються дія статей 22 і 23 Закону України "Про міліцію", а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для працівників органів внутрішніх справ. На працівників кримінально-виконавчої служби поширюються умови оплати праці, передбачені для працівників органів внутрішніх справ, які не мають спеціальних звань.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VIII частину п`яту статті 23 Закону № 2713 викладено в наступній редакції: на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України "Про Національну поліцію", а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз вище наведених норм чинного законодавства свідчить про те, що фактично законодавець поширив дію усіх норм, які врегульовують порядок і умови проходження служби працівниками органів внутрішніх справ, а в подальшому - поліцейськими, на працівників кримінально-виконавчої служби.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначені Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим Законом України від 22 лютого 2006 року № 3460-IV.

Згідно з преамбулою зазначеного Статуту його дія поширюється на осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України та податкової міліції, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Крім того, частиною першою статті 6 Закону № 2713 закріплено, що Державна кримінально-виконавча служба України відповідно до закону здійснює правозастосовні та правоохоронні функції і складається з центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, його територіальних органів управління, кримінально-виконавчої інспекції, установ виконання покарань, слідчих ізоляторів, воєнізованих формувань, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, підприємств установ виконання покарань, інших підприємств, установ і організацій, створених для забезпечення виконання завдань Державної кримінально-виконавчої служби України.

Отже, на позивача, як і на інших працівників кримінально-виконавчої служби (окрім тих, на яких розповсюджується дія Закону України «Про державну службу»), під час проходження ними служби в період, що досліджується, розповсюджується дія нормативно-правових актів органів внутрішніх справ України, а в подальшому - поліції, в тому числі й дія статей 22, 23 Закону України «Про міліцію» та відповідні норми Закону України «Про Національну поліцію», Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114, Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України.

Тобто, всі обов`язки, обмеження служби в органах внутрішніх справ та поліції, її специфічні умови, порядок та підстави дисциплінарної відповідальності визнані законодавцем тотожними умовам проходження служби персоналом органів і установ виконання покарань.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постановах від 20.10.2022 у справі № 160/11127/20, від 01 серпня 2023 року у справі № 240/30024/21.

Отже, служба в органах Державної кримінально-виконавчої служби України має такий же правовий статус, як і служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу.

З огляду на викладене, є безпідставними доводи апелянта, що період служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби не відноситься до переліку посад, визначених ч.2 ст. 78 Закону № 580, які зараховуються до стажу служби в поліції.

Суд звертає увагу апелянта, що, визначаючи наявність чи відсутність права на зарахування спірного стажу служби, необхідно враховувати не підпорядкування органів державної влади, а суть діяльності особи, функції, які нею виконувалися та визначення чинним на момент проходження служби, статусу такої служби.

Є неприйнятними посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 31.03.2020 у справі № 520/2067/19, оскільки спірні правовідносини, які були предметом розгляду у вказаній справі, не є подібними до правовідносин у цій справі, та стосувалися питання врахування до календарної вислуги років часу навчання у вищому навчальному закладі до початку служби в органах поліції.

Суд не приймає доводи апелянта, що лист не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні КАС України, оскільки позивачем в межах цієї справи оскаржується не лист-відмова, а дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до стажу служби позивача в поліції стаж його служби у Державній кримінально виконавчій службі України.

Є неприйнятними доводи апелянта про відсутність порушеного права позивача, оскільки не зарахуванням до календарної вислуги років позивача періоду його служби в органах Державної кримінально-виконавчої служби України відповідач порушує право позивача на отримання відповідної надбавки за вислугу років, а також на отримання визначеної законом додаткової оплачуваної відпустки.

За наведених обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 360/1344/23 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року у справі № 360/1344/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 01 квітня 2024 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв