Справа № 420/9188/24
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9188/24
УХВАЛА

01 квітня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Катаєва Е.В., вивчивши адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить суд: - визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки за 1996, 1997, 2003 -2012, 2014,2015 роки у загальній кількості 585 календарних днів; - зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на його користь грошову компенсацію за 97 днів невикористаної відпустки, передбаченої ст.19 Закону України «Про відпустки» за 2012-2020 роки, виходячи з розміру грошового забезпечення станом на день звільнення.

Частиною 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, крім іншого, відповідає заява вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, крім іншого, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (п.2); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п.4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5); перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п.8).

Позивач у якості відповідача визначає Головне управління Національної поліції в Одеській області, проте не обґрунтовує вказані обставини, оскільки зазначені у позові періоди стосуються проходження служби позивача в органах МВС. Вказане стосується і наведених обґрунтувань позову з посиланням на Закон «Про Національну поліцію» та Порядок №260, які регламентують проходження служби в Національній поліції, а не в органах МВС.

Позивач у позові вказує на звернення його до Ліквідаційної комісії ГУНП в Одеській області та отримання відповідей від неї, що не відповідає дійсності, оскільки інформація надана Ліквідаційною комісією ГУМВС України в Одеській області. Наявність такого органу як Ліквідаційної комісії ГУНП в Одеській області позивач не обґрунтовує.

Судом встановлено, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом.

Верховним Судом неодноразово аналізувались положення ч.5 ст.122 КАС України та ч.2 ст.233 КЗпПУ з огляду на те, що положення ч.2 ст.233 КЗпПУ зазнали змін.

Частина 2 ст.233 КЗпПУ у редакції до 19.07.2022 встановлювала, що в цьому разі звернення до суду не обмежується будь-яким строком.

Особливості застосування норм ст.233 КЗпПУ визначалися дією карантину, установленого на всій території України постановою КМУ від 11.03.2020 року №211, у зв`язку з чим запроваджувалися обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19 (у тому числі встановлювався режим надзвичайної ситуації), що безпосередньо впливало на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, вводилися певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України від 30.03.2020 року №540-ІХ (набрав чинності 28.04.2020), серед іншого, КЗпПУ доповнений главою XIX "Прикінцеві положення" такого змісту: " 1. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст.233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину". Термін дії цього карантину безперервно і неодноразово продовжувався. Датою його закінчення визначено 30.06.2023 (постанова КМУ від 27.06.2023 року №651)

Законом України №Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01.07.2022 року (набрав чинності 19.07.2022) назву та частини першу та другу ст.233 КЗпПУ викладено в новій редакції.

З 19.07.2022 частина друга ст.233 КЗпПУ діє у такій редакції: "Із заявою про вирішення трудового спору працівник має право звернутися до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Згідно з наданою до позові довідкою щодо проходження служби позивачем він 06.11.2015 року був звільнений з органів МВС за п.64 «з» у запас ЗСУ (у зв`язку з переходом в установленому порядку на роботу в інші міністерства і відомства (організації).

Таким чином, з органів МВС позивач був звільнений 06.11.2015 року.

З 06.11.2015 року у позивача почав обчислюватися строк звернення до суду. Проте з даним позовом він звернувся лише 25.03.2024 року, тобто більш ніж через вісім років.

На час звільнення позивача не обмежувався строк звернення до суду щодо не нарахування та невиплати всіх належних сум.

Тримісячний строк був встановлений з 19.07.2022 року, проте під час дії карантину. З урахуванням викладеного для позивача тримісячний строк звернення до суду почав діяти з 01.07.2023 року (закінчується тримісячний строк звернення до суду 30.09.2023 року), проте позивач звертається до суду 25.03.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

При цьому як з дня звільнення 06.11.2015 року з органів МВС , так і з дня введення тримісячного строку звернення до суду - 19.07.2022 року, позивач не здійснював будь-яких заходів щодо захисту своїх прав, які він вважав порушеними при звільненні 06.11.2015 року.

Згідно з ч.1, ч.2 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Позивачем пропущений строк звернення до суду, проте на виконання вимог ст.ст.161,123 КАС України позивач не надає до позову заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважності причин його пропуску.

Також згідно з ч.4 ст.161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивачем не надані належні докази (належним чином засвідчені накази) про переміщення по службі, надання відпусток, за які саме періоди надавались відпустки, на які (за кількістю днів) позивач мав право на відпустки та які саме.

Жодного належного доказу у підтвердження своїх позовних вимог позивач не зазначає и не надає.

При цьому одним з доказів позивач вважає відповідь ЛК ГУМВС України в Одеській області від 13.02.2024 року, але у той час спростовує відомості надані у цьому листі щодо наказу Хмельницького ВМ ОМУ про надання відпустки зазначивши, що вказані відомості стосуються іншої людини з тим же прізвищем ОСОБА_1 . Зазначене також свідчить про те, що необхілно до позову в обґрунтування позовних вимог надати належні докази.

Частинами 2,4 ст.44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Позивачем не надані належні докази в обґрунтування позовних вимог, а частина наданих є нечитабельною, що свідчить про невиконання позивачем своїх обов`язків.

Згідно зі ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, якій не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Інститут залишення позовної заяви без руху це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання до відкриття провадження по справі. Вимоги до адміністративного позову викладені у 160, 161 КАС, згідно яких, крім іншого, саме у позовній заяві повинні бути зазначені ім`я позивача та відповідача, третіх осіб, зміст позовних і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, додаються належні докази.

Саме належним чином оформлений позов, який вважається поданим у день первинного, направляється сторонам, тому не може бути уточненим, доповненим, тощо, оскільки саме за поданим належним чином оформленим позовом суд вирішує питання про відкриття провадження по справі за вимогами викладеними у позові.

Керуючись ст. ст. 80, 160, 161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в десятиденний строк з дня отримання ухвали усунути недоліки та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Е.В. Катаєва