Справа № 420/157/24
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/157/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.05.2023 року №82 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Ухвалою суду від 08.01.2024 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначив, що не погоджується із прийняттям оскаржуваного рішення та просить суд його скасувати. Як вказав позивач, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 року справа № 540/1132/22 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за Списком №1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за Списком №1. На підставі вищевикладеного, як вказав позивач, загальну кількість пільгового стажу за списком № 1 яку повинен був зарахувати відповідач складає 15 років 7 місяців 5 днів. Згідно правового висновку, сформованого Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі №392/17/17, законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Позивач, зазначивши, що законодавством передбачено зарахування всього часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах, та не поставлено в залежність від того працював чи не працював інвалід в цей період, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

29.01.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач вказав, що не погоджується із позовними вимогами позивача. Відповідач зазначив, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі №540/1132/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу: - час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 по 17.11.2021 до пільгового стажу за Списком №1; період роботи з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 по 04.06.2002 до пільгового стажу за Списком №1; повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2021 про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням. Як вказав відповідач, на виконання вищезазначеного рішення суду, 09.05.2023 Головним управлінням позивачу зараховано періоди: перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 по 17.11.2021 (по день звернення) - 14 років 4 місяці 27 днів до пільгового стажу за Списком №1 для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058); - роботи з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 по 04.06.2002 1 рік 2 місяці 6 днів до пільгового стажу за Списком №1 в Донецькому регіональному управлінні орендного підприємства Шахта ім. О. Ф. Засядька. Відповідно, як вказав відповідач, пільговий стаж за Списком №1 з врахуванням вищезазначених періодів склав 25 років 15 днів, до цього становив 9 років 5 місяців 7 днів. Отже, після виконання рішення суду в частині зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №1 часу перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 по 17.11.2021 та періоду роботи з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 по 04.06.2002, розмір його пенсії збільшився. Так, якщо станом на 01.07.2022 ОСОБА_1 отримував 5938,76 грн., то після перерахунку, у зв`язку зі збільшенням стажу та відповідно коефіцієнту страхового стажу, розмір пенсії з 21.07.2022 склав 7907,27 грн. При цьому, керуючись вищезазначеною нормою та Положенням про головні управління Пенсійного фонд України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, для нарахування нового розміру пенсії та відповідно її виплати, електронну пенсійну справу, засобами програмного забезпечення передано за місцем фактичного проживання позивача, а саме до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Представник відповідача наголосив, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки рішенням від 20.06.2022 Управління зобов`язано зарахувати позивачу час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 по 17.11.2021 до пільгового стажу за Списком №1. При цьому, вищезазначеним рішенням суду не передбачено врахування зазначеного періоду до стажу на підземних роботах передбачених ст.8 Закону №345. Якщо цей період і можна зарахувати до пільгового стажу роботи за Списком №1, то до роботи що передбачає пільги передбачені Законом №345 зарахувати неможливо (у цей період ОСОБА_1 не був зайнятий на підземних роботах повний робочий день, як то визначено у постановах Верховного Суду України від 24.06.2014 по справі №21-236а-14 та від 28.01.2014 по справі №21-455а13). Таким чином, Управлінням, 09.05.2023 прийнято рішення №82 про розгляд заяви від 17.11.2021 на виконання рішення суду від 20.06.2022, яким за відсутності 15 років пільгового стажу з повним робочим днем на підземних роботах передбачених ст.8 Закону №345, ОСОБА_1 відмовлено в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону №345.

05.02.2024 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив у якій представник наголосив, що згідно з частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (Закон №1788-ХІІ), час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Такий же порядок зарахування часу перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання передбачений пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-ІV), відповідно до якого, час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах. Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1995 ОСОБА_1 працював повний робочий день в шахті згідно наступних записів: - з 15.01.1997 по 25.08.1998 прохідник 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті - з 08.09.1999 по 24.01.2000 прохідник 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті - з 28.03.2001 по 01.07.2003 майстер підземний з повним робочим днем в шахті - з 02.07.2003 по 24.12.2006 - підземний елекрослюсар V розряду з повним робочим днем в шахті - з 25.12.2006 по 19.05.2007 - бригадир підземних елекрослюсарів з повним робочим днем в шахті. Представник наголосив, що інвалідність настала при роботі на посаді підземного електрослюсаря з повним робочим днем в шахті. Умови праці є шкідливими та опасними, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення професійного захворювання. Як вказав представник, якби не професійне захворювання, то ОСОБА_1 і надалі працював та позивач отримав трудове каліцтво, через яке не мав можливості фактично працювати на провідних професіях, тому періоди інвалідності внаслідок трудового каліцтва з 20.06.2007 по день звернення позивача до відповідача 17.11.2021 повинні бути зараховані до пільгового стажу.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі № 540/1132/22 частково задоволено ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №082 від 25.11.2021 року щодо відмови в зарахуванні часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати аозивачу роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2022 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням; у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.05.2023 року №82, про розгляд заяви від 17.11.2021 на виконання рішення, відмовлено ОСОБА_1 в переході з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку з недостатністю стажу на підземних роботах, передбачених ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»(а.с.17-18).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Право на пенсію в Україні підпадає під сферу дії статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, оскільки за чинним законодавством України особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках системи пенсійного забезпечення в Україні та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити в отриманні пенсії доти, доки право на пенсію передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунок і виплата пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 року.

Відповідно до пункту 2 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначає стаття 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом 10 частини третьої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

16.09.2008 року набув чинності Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально - побутових проблем шахтарів.

Статтею 1 цього Закону визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Стаття 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначає особливості пенсійного забезпечення, а саме передбачає, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Таким чином, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлені цими законами пільги, належать працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі № 540/1132/22 частково задоволено ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №082 від 25.11.2021 року щодо відмови в зарахуванні часу перебування позивача на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати позивачу час перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати аозивачу роботу з шкідливими та важкими умовами праці з 28.03.2001 року по 04.06.2002 року до пільгового стажу за Списком №1; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.11.2022 року про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням позиції суду, викладеної у рішенні та зарахованим стажем роботи даним судовим рішенням; у задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 19.07.1995 ОСОБА_1 працював повний робочий день в шахті згідно наступних записів: - з 15.01.1997 по 25.08.1998 прохідник 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті - з 08.09.1999 по 24.01.2000 прохідник 5 розряду підземний з повним робочим днем в шахті - з 28.03.2001 по 01.07.2003 майстер підземний з повним робочим днем в шахті - з 02.07.2003 по 24.12.2006 - підземний елекрослюсар V розряду з повним робочим днем в шахті - з 25.12.2006 по 19.05.2007 - бригадир підземних елекрослюсарів з повним робочим днем в шахті.

Поряд з цим, позивач перебував на пенсії по інвалідності у зв`язку з професійним захворювання з 20.06.2007 року по 17.11.2021 року, та вказаний період також зараховано рішенням суду до пільгового стажу за Списком №1.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» час перебування на інвалідності внаслідок трудового каліцтва або професійного захворювання зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах (статті 13, 14).

Відповідна гарантія встановлена і положеннями частини 4 статті 9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах у порядку, встановленому законом.

Пунктом 6 частини 4 статі 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», доповнивши частину 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» абзацом 4 такого змісту: «Час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до страхового стажу для призначення пенсії за віком, а також до страхового стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах».

Згідно правового висновку сформованого Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2019 року у справі № 392/17/17 законодавством передбачено зарахування часу перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням до стажу роботи для призначення пенсії за віком, а також до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до статей 13, 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Отже, позивач, з урахуванням наявного пільгового стажу, має право на отримання пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», натомість відповідачем, протиправно, всупереч норм чинного законодавства, проведено розрахунок пенсії без врахування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Враховуючи викладене та обставини встановлені рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.06.2022 по справі № 540/1132/22, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.05.2023 року №82 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача та оскільки вимозі про зобов`язання відповідача вчинити певні дії передує вимога про встановлення порушення прав, свобод та інтересів позивача, судовий збір за другу(похідну) вимогу позивача не стягувався, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60грн.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області від 09.05.2023 року №82 щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, вул. 28 Армії 6, м.Херсон) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн(одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок)

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра