Справа № 140/370/24
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/370/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним рішення від 13.11.2023 №1251 про відмову в призначення пенсії за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язання призначити пенсію за вислугу років згідно з п.«а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.06.2022, виходячи з вислуги років - 24 роки 08 місяців 23 дні, та виплатити пенсію з дати її призначення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Північного регіонального управління від 31.10.2016 №252-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено позивача з військової служби у запас за п.«е» (через службову невідповідність) частини шостої із застосуванням частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з посади інспектора прикордонної служби 1 категорії - кулеметника відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » III категорії (тип В), а наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2016 №272-ос позивач виключений зі списків частини, всіх видів забезпечення з 23.11.2016.

Позивач зазначає, що його вислуга років станом на 23.11.2016 становить: календарна - 16 років 11 місяців 3 днів; пільгова - 07 років 09 місяців 10 днів; загальна - 24 років 08 місяців 23 дні.

Позивач зазначає, що в судовому порядку вирішував спір між ним і Адміністрацією Державної прикордонної служби України, до якої звертався із заявою для призначення пенсії за вислугу років. На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №140/20796/23 Адміністрація Державної прикордонної служби України супровідним листом від 30.10.2023 №11/53457/23-вих. надіслала до ГУ ПФУ у Волинській області його заяву від 01.06.2023 і всі необхідні документи для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду цих документів прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років з підстав відсутності необхідної календарної вислуги років на дату звільнення.

Позивач вважає рішення ГУ ПФУ у Волинській області не вмотивованим і не обґрунтованим, яке порушує його законні права на соціальний захист, покликаючись на практику Верховного Суду, а також, що при його прийнятті не було враховано і фактично поставлено під сумнів висновки та рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №140/20796/23

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.17).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.19-23) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. З поданих документів позивача було встановлено, що відповідно до розрахунку вислуги років для призначення пенсії, складеного на підставі особової справи, станом на день звільнення (23.11.2016) календарна вислуга років у позивача становить 16 років 11 місяців 13 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. З огляду на зазначене, рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним.

Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив, в якій підтримав позовні вимоги з підстав, які є аналогічними доводам позовної заяви (а.с.32-33, 35-36).

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23.11.2016 №272-ос прапорщика ОСОБА_1 , з яким наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.10.2016 №252-ОС припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 статті із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», без права носіння військової форми одягу, виключені зі списків частини та всіх видів забезпечення з 23.11.2016.

Цим наказом визначено вислугу років військової служби позивача станом на 23.11.2016: в календарному обчисленні - 16 років 11 місяці 13 днів, пільгова вислуга років - 07 років 09 місяців 10 днів, загальна - 24 роки 08 місяців 23 дні (а.с.11).

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 у справі №140/20796/23 Адміністрація Державної прикордонної служби України направила до ГУ ПФУ у Волинській області матеріали (подання від 30.10.2023 та відповідні документи) для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років (а.с.42 зворот-51).

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 13.11.2023 №1251 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а саме у зв`язку з відсутністю необхідної календарної вислуги років 23 календарних роки на дату звільнення (а.с.14, 29-30).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 даного Закону військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі повторного прийняття їх на військову службу до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, службу до Національної поліції, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Служби судової охорони, органів та підрозділів цивільного захисту та Державної кримінально-виконавчої служби України виплата пенсій на час їх служби припиняється. При наступному звільненні із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 17 Закону №2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Згідно із статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З наведених приписів законодавства слідує, що Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються Урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. При цьому основною та обов`язковою умовою для призначення пенсійного забезпечення військовослужбовцям або особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є звільнення їх зі служби. Також нормами Закону №2262-ХІІ передбачено, що в разі повторного прийняття на військову службу до Збройних Сил України виплата пенсій на час їх служби припиняється і при наступному звільненні зі служби виплата пенсій здійснюється з урахуванням загальної вислуги років на день останнього звільнення.

На виконання вимог статті 17-1 Закону №2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992 №393, далі - Порядок №393).

Пунктом 1 Порядку №393 (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби - 23.11.2016) установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, військова служба в Державній прикордонній службі.

Відповідно до пункту «в» пункту 3 Порядку №393 до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за півтора місяці: на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Верховний Суд в складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

- в цілях Закону №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

З урахуванням вимог частини п`ятої статті 242 КАС України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, підлягають врахуванню судом при застосуванні таких норм права у цій справі.

В ході вирішення спору судом встановлено, що вислуга років ОСОБА_1 з врахуванням часу служби, який підлягає зарахуванню на пільгових умовах, станом на день звільнення становить 24 роки 08 місяців 23 дні, про що свідчать наказ про звільнення від 23.11.206 №272-ос, подання Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.10.2023, розрахунок вислуги років (а.с.11, 43 зворот, 45-46).

Право позивача на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII було встановлено рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.09.2023 №140/20796/23.

За змістом частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Доводи пенсійного органу про те, що відповідно до змін до Порядку №393, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393», на пільгових умовах вислуга років обчислюється лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення пенсій, суд до уваги не бере, оскільки такі зміни набули чинності 19.02.2022 і до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

Посилання відповідача на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 31.08.2023 у справі №200/4951/22 та від 11.09.2023 у справі №480/4827/22, суд відхиляє, оскільки такі висновки ґрунтуються на іншому правовому регулюванні та стосуються правовідносин, що виникли після набуття чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393».

За наведених обставин та з урахуванням правового висновку, наведеного у постанові об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а та постанови Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 13.11.2023 №1251 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

У свою чергу, вирішуючи позовну вимогу позивача про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за вислугу років з 01.06.2022, суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 48 Закону №2262-ХІІ заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Як встановлено пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402; далі - Порядок №3-1) заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом «б» частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення, а членам сімей зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, а також пенсіонерів з їх числа - з дня смерті годувальника, але не раніше того дня, по який йому сплачено грошове забезпечення або пенсію, крім випадків призначення їм пенсій з більш пізніх строків.

Відповідно до частини третьої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Суд встановив, що право на призначення пенсії у позивача виникло з 24.11.2016, тобто з наступного дня після виключення зі списків особового складу частини 23.11.2016.

Разом з тим реалізація права на пенсію за нормами Закону №2262-ХІІ залежить від подання заяви про призначення пенсії у встановленому порядку.

Отже, оскільки за призначенням пенсії позивач звернувся 01.06.2023, тому з урахуванням вимог статей 48 та 50 Закону №2262-ХІІ ОСОБА_1 має право на пенсію за минулий час не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією, тобто з 01.06.2022.

З урахуванням правових висновків Верховного Суду, встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 13.11.2023 №1251 та зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 01.06.2022, виходячи з вислуги років 24 роки 08 місяців 23 дні.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №1251 від 13.11.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 23 листопада 2020 року, виходячи з вислуги років - 24 роки 08 місяців 23 дні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій