Справа № 420/29671/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії як звільненому за станом здоров`я з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в міліції до грошового забезпечення, в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01.04.2019 року пенсії як звільненому за станом здоров`я відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в міліції до грошового забезпечення, в розмірі 55 відсотків відповідних сум грошового забезпечення.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, ОСОБА_1 , є пенсіонером податкової міліції та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». З 01.01.2007 р. відповідно до Порядку передачі органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 №1522, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області. Із 05.03.2019 р. в Україні відбулися зміни законодавства, відповідно до яких, в тому числі і позивач, набув право на перерахунок раніше призначеної та виплачуваної пенсії. На виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15.11.2021 року по справі 540/4637/21 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 09.08.2021 р. №81/21-97-08-39, із урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.04.2019 р.

Позивач має право та отримує пенсію за вислугу 20 років і більше (пункт "а" ст. 12 Закону №2262-XII ). Позивачу призначена пенсія (пункт "а" ст. 13 Закону №2262-XII) за вислугу 20 років у розмірі - 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Вислуга років позивача для призначення пенсії складає 25 років. А всього призначена пенсія в розмірі 65 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 Закону №2262-XII), як звільненому за вислугу років.

При цьому, на думку позивача, відповідачем під час розрахунку призначені пенсії не враховані документи, що містяться в пенсійній справі і які підтверджують звільнення позивача через хворобу, тобто, згідно з пунктом "а" ст. 13 Закону №2262-XII Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, на думку позивача, йому мало бути призначено не 65, а 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43 Закону No2262-XII) як звільненому за станом здоров`я, а саме: 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення за станом здоров`я та 3% за кожний рік вислуги понад 20 років-за 5 років, тобто + 15 процентів, а всього 70 процентів грошового забезпечення.

Так, 22.09.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення з 01.04.2019 року перерахунку та подальшої виплати призначеної йому пенсії за вислугу років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до вимог чинного законодавства України, однак 19.10.2023 Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області йому було відмовлено та зазначено, що вислуга років позивача складає 25 років, пенсія встановлена у розмірі 65 відсотків, тобто без врахування 5 відсотків грошового забезпечення як звільненого за станом здоров`я.

Позивач вважає відмову протиправною у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 06.11.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Від представника відповідача до суду надійшов відзив в якому останній не погоджується з вимогами адміністративного позову, вважає їх не обґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідача вказує, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 No2262-ХІІ (далі - Закон №2262), призначеної за вислугу років з 10.11.2001 року у розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення, передбаченими нормами статті 13 Закону No2262 в редакції, чинній на момент призначення, за наявної вислуги 25 років в пільговому обчисленні. Згідно з пунктом а статті 13 Закону №2262 особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12), пенсії за вислугу років призначаються, зокрема, в таких розмірах: за вислугу 20 років 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення; за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію від 20.11.2001 року полковник податкової міліції ОСОБА_1 звільнений відповідно до статті 64 пункту Б (через хворобу) у запас наказом ДПА у Херсонській області за № 256-о від 06.11.2001 року. Вислуга років на 09.11.2001 для призначення пенсії складає 25 років.

Отже, враховуючи наявну вислугу років на момент звільнення зі служби в запас - 25 років у пільговому обчисленні, пенсію Позивачу призначено в розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення: 50% (за вислугу 20 років) + 15% (за 5 років вислуги понад 20 років). Таким чином, пенсія Позивачу перерахована та виплачується відповідно до вимог чинного законодавства та на підставі наданих уповноваженим органом документів, тому підстави для задоволення позову відсутні.

27.11.2023 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач наголошував, що його звільнено зі службі через хворобу, а тому є хибними твердження відповідача про відсутність підстав врахування 5% до його пенсії. Документи надані відповідачу уповноваженим органом містять усі необхідні підстави для нарахування ОСОБА_1 пенсії з врахування 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби. Отже, позивач вважає доводи відповідача є безпідставними, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, призначеної за вислугу років з 10.11.2001 року у розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення, передбаченими нормами статті 13 Закону №2262 в редакції, чинній на момент призначення пенсії, за наявної вислуги 25 років в пільговому обчислені. Відповідно до розрахунку вислуги років на пенсію від 20.11.2001 року пенсію позивачу призначено в розмірі 65% відповідних сум грошового забезпечення: 50% (за вислугу 20 років) + 15% (за 5 років вислуги понад 20 років).

Не погоджуючись з розміром перерахованого грошового забезпечення, позивач 22.09.2023 року за реєстраційним номером №ВЕБ-21001-Ф-С-23-223920 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про здійснення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії з врахуванням 55% грошового забезпечення, тобто в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення у відповідності до вимог чинного законодавства.

Так у вказаній заяві позивач зазначив, що наказом голови ДПА у Херсонській області від 06.11.2001 року № 256-О позивач звільнений у запас Збройних Сил України з 09.11.2001 року за п. Б ст. 64 (за хворобою) Положення про військово-лікарську експертизу. Згідно абз. 2 ст. 27 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" в редакції на 21.12.2000 року, пенсійне забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції та оподаткування їх доходів здійснюються в порядку, встановленому законодавством для осіб начальницького складу органів внутрішніх справ. Звільнення у запас Збройних Сил України з 09.11.2001 року за п. Б ст. 64 (за хворобою) Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ і військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України затвердженого наказом МВС України від 17.07.1995 року №488 підтверджується з огляду нижче наведених документів з пенсійної справи позивача № 1062, а саме: грошового атестату № 18/2001 (п.21 Грошового атестату "Атестат видано у зв`язку із звільненням у запас Збройних Сил України з 09 11 2001 року за п. Б ст. 64 (за хворобою)); висновку затвердженому начальником УРОС УПМ ДПА у Херсонській області від 4 грудня 2001 року "Про призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ" від 09 квітня 1992 року"; виписки із Акту огляду у МСЕК від 17.10.2001 року; висновку, викладеному у Свідоцтві про хворобу № 682 р/нс від 14 жовтня 2001 року (не придатний до військової службі в мирний час, обмежено придатний у воєнний час).

Оскільки згідно п. 13 Свідоцтва про хворобу № 682 р/нс від 14 жовтня 2001 року, військово-лікарською комісією позивача визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, то у ОСОБА_1 виникає право на включення 5% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), до розрахунку уже призначеної пенсії за вислугу років.

У вказаній заяві позивач зазначає, що у відповідності до пункту "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у редакції від 11.02.2001 року (надалі - Закон 2262-XII) пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; ( Пункт "а" частини першої статті 13 із змінами, внесеними згідно із Законом № 3946-12 від 04.02.94). Відповідно до Постанови КМ України від 17 липня 1992 р. № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особа офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей у редакції від 26.07.2001 року (надалі - Постанова КМУ №393) ОСОБА_1 для призначення пенсій за вислугу років зараховано: згідно абз. 9 п. 1 1,5 роки дійсної військової служби у Радянській Армії; пункту 2 2,5 роки час навчання; згідно абз. 3 п. 1 - 21 рік 2 місяці та 13 днів служби у ОВС та податковій міліції; а загалом 25 років.

З огляду на пункт "б" ст. 13 Закону 2262-XII ОСОБА_1 , як звільненому за станом здоров`я, повинно бути встановлено 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43) за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення, тобто 15% за 5 років служби понад 20 років вислуги, а загалом повинно виплачуватись 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43). З листопада 2001 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за вислугу років заявник отримує пенсію у розмірі 65% грошового забезпечення.

Заявник вважає, що визначальним в цьому питанні є сам факт захворювання, яке спричинило подальшу непридатність до проходження служби, що було зафіксовану передбачений законодавством спосіб відповідно до діючого підзаконного нормативного акту - Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд в органах внутрішніх справ і військах внутрішньої та конвойної охорони МВС України затвердженого наказом МВС України від 17.07.1995 року №488.

Отже, заявник просив провести йому перерахунок з 01.04.2019 року та подальшу виплату призначеної пенсії за вислугу років з урахуванням 5 відсотків, внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ до грошового забезпечення, тобто в розмірі 70 % відповідних сум грошового забезпечення, у відповідності до вимог чинного законодавства України. Здійснювати з 01.04.2019 року, з врахуванням 70% відповідних сум грошового забезпечення, виплату заявнику пенсії відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» без обмеження нарахованої пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб які втратили працездатність.

Листом від 19.10.2023 №8159-7603/М-02/8-2100/23 ГУ ПФУ в Херсонській області проінформувало позивача, що оскільки позивача звільнено з військової служби у запас, підстави для обчислення пенсійного забезпечення в розмірі 55% сум грошового забезпечення за 20 років вислуги відсутні.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992 визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"право на пенсію за вислугу років мають: особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають на день звільнення зі служби вислугу на військовій службі або на службі в органах внутрішніх справ 20 років і більше.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Пунктом "а" статті 13 вказаного Закону (в редакції на час призначення позивачу пенсії) визначено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Отже, зазначена норма Закону № 2262-ХІІ на час призначення позивачу пенсії передбачала, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільнені зі служби і на день звільнення мали вислугу 20 календарних років і більше, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 50 процентів відповідної суми грошового забезпечення. При цьому за кожний рік вислуги понад 20 років призначається 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

В свою чергу, при звільненні особи рядового і начальницького складу зі служби «у відставку» за віком або за станом здоров`я, пенсія за вислугу років призначається в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

На час звільнення позивача зі служби і у листопаді 2001 року порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначався постановою КМУ від 30.10.1998 №1716 «Про проходження служби особами начальницького складу податкової міліції та обчислення їм вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги» та «Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 29.07.1991 № 114 (далі Положення № 114).

За змістом вимог статті 62 Положення № 114 звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Таким чином, Положення № 114 передбачало два різних види звільнення, а саме: в запас (з постановкою на військовий облік) і у відставку (із зняттям з військового обліку).

З матеріалів справи вбачається, ОСОБА_1 звільнений з органів внутрішніх справ на підставі п. «б» статті 64 Положення № 114, яким визначено, що особи середнього, старшого і вищого начальницького складу, поряд з іншим, звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

При цьому, згідно з п. «б» статті 65 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу у разі визнання їх непридатними до військової служби за рішенням військово-лікарської комісії, винесеним до звільнення особи із служби.

Отже, за наявності відповідних підстав і фактичних обставин особи рядового і начальницького складу можуть бути звільнені зі служби через хворобу в запас (з постановкою на військовий облік) або у відставку (із зняттям з військового обліку).

Згідно свідоцтва про хворобу №682 р/нс від 14.10.2001, військово-лікарською комісією УМВС України в Херсонській області позивач був визнаний непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час, у зв`язку з чим і був звільнений у запас, а не у відставку.

Натомість, пункт «а» частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ не передбачає призначення пенсії особам, звільненим у запас за станом здоров`я (через хворобу), в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення

Оскільки позивач був звільнений у запас, тобто з постановкою на військовий облік, а не у відставку із зняттям з військового обліку, то підстави для призначення йому пенсії в розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення були відсутні.

Крім того, за правилами ст.63 Закону № 2262-XII (у редакції Закону №900-VIII) пенсії перераховують у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Водночас з 01.01.2016 не відбулось підвищення чи ведення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" внесено зміни в п."а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-XII та розширено коло осіб, яким призначається пенсія на підставі п."а" ч.1 ст.13 цього Закону за рахунок осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі п.2, 3 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Як встановлено у справі, що розглядається, позивач звільнений у запас Збройних сил України за п.64 "б" (через хворобу ) 09.11.2001.

Однак, вказані зміни застосовуються до осіб, звільнених зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а відтак, необхідною обставиною, з існуванням якої законодавець пов`язує наявність у особи права на призначення пенсії у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, є також звільнення у відставку за віком або за станом здоров`я, на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію». Враховуючи викладене, суд зазначає, що оскільки позивача звільнено зі служби у запас через хворобу ще 09.11.2001 року, а не у відставку за віком, за станом здоров`я, на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, то відповідно до наведених вище норм законодавства він не набув права на перерахунок пенсії з урахуванням 55 відсотків до грошового забезпечення внаслідок отриманого захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 05.02.2021 у справі №1.380.2019.000262 та від 11.03.2021 у справі №1.380.2019.002722, від 13.04.2022 у справі №0540/6069/18-а, які в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом під час вирішення цього спору.

Отже, враховуючи те, що позивача звільнено зі служби на підставі пункту «б» статті 64 Положення № 114, тобто «через хворобу» саме в запас (з постановкою на військовий облік), а не у відставку, що є різними видами звільнення, то суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача в частині призначення позивачу пенсії за вислугу років на підставі пункту "а" частини 1 статті 13 Закону № 2262-ХІІ в розмірі 50% відповідної суми грошового забезпечення.

За сукупністю встановлених обставин, в межах даних правовідносин суд не вбачає протиправних дій або бездіяльності відповідача, які б могли стати підставою для задоволення позову та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату основного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від грошового забезпечення, позаяк норми, на які посилається позивач не підлягають застосуванню до останнього, та визнає такими, що відповідають вимогам ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України.

В контексті наведеного, слід зазначити, що відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищезазначене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, враховуючи висновки, викладені в постановах Верховного Суду, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку системно проаналізувавши приписи законодавства України, надавши оцінку з урахуванням усіх доказів у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, судові витрати згідно ст. 139 КАС України присудженню на користь позивача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, адреса, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, 73005).

Суддя П.П. Марин

.