Справа № 140/36343/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року ЛуцькСправа № 140/36343/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопрод» до державного реєстратора виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера Сергія Анатолійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Троць Юлія Борисівна про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопрод» (далі ТОВ «Екопрод», позивач) звернулося з позовом до державного реєстратора виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера Сергія Анатолійовича (далі відповідач, державний реєстратор), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Троць Юлія Борисівна (далі третя особа, нотаріус) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 24.11.2023 №70389803; зобов`язання внести відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо припинення за позивачем права оренди земельної ділянки, яка знаходиться на майдані Привокзальному, 1 у м. Луцьку, кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м.

В обгрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 23.03.2011 між ним та Луцькою міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, яка знаходиться на майдані Привокзальному, 1 у м. Луцьку, кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м. На замовлення позивача та на підставі договору генерального підряду на даній земельній ділянці проведено будівництво спеціальних магазинів по продажу будівельних матеріалів і виробів з офісним приміщенням. 25.08.2020 відділом державного архітектурно-будівельного контролю Луцької міської ради видано сертифікат серії ВЛ №16, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта загальною площею 2995,6 кв.м. проектній документації та підтверджено його готовність до експлуатації.

30.09.2020, 12.10.2020, 13.10.2020 та 04.02.2021 приватними нотаріусами зареєстровано перехід права власності на нежитлові приміщення за адресою: м-н Привокзальний, 1 б на користь третіх осіб, що підтверджено відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи, що умовами договору оренди земельної ділянки від 23.03.2011 передбачено припинення дії даного договору в разі набуття іншою особою права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій земельній ділянці, позивач спільно з новими власниками нежитлових приміщень неодноразово зверталися до Луцької міської ради із заявами про заміну сторони орендаря в договорі оренди від 23.03.2011 на земельну ділянку кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м.

Однак, рішення про заміну орендаря земельної ділянки Луцькою міською радою прийнято не було.

В подальшому, оскільки Луцька міська рада не визнавала припиненими правовідносини оренди для ТОВ «Екопрод», позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання правовідносин припиненими.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.12.2021 у справі №903/852/21, залишеним без змін постановою Північно-Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2022, позов ТОВ «Екопрод» задоволено та визнано припиненими для товариства правовідносини за договором оренди земельної ділянки від 23.03.2011 кадастровий :11:062:0036, площею 2079 кв.м, розташованої за адресою: Майдан Привокзальний, 1 м. Луцьк.

На підставі зазначеного судового рішення ТОВ «Екопрод» звернулося до державного реєстратора з заявою про припинення державної реєстрації речових прав на відповідну земельну ділянку, за результатами розгляду якої 22.06.2022 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди земельної ділянки.

15.08.2023 постановою Верховного Суду у справі №903/852/21 ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради відмовлено. При цьому, у вказаній постанові Верховного Суду зазначено, що право оренди ТОВ «Екопрод» на земельну ділянку є припиненим з 05.02.2021 в силу закону, а відтак дана обставина не потребувала окремого судового захисту.

В подальшому, позивачу стало відомо, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 19.10.2023 (індексний номер 69812266), прийнятого державним реєстратором, відновлено державну реєстрацію за ТОВ «Екопрод» права оренди на земельну ділянку кадастровий :11:062:0036, площею 2079 кв.м, розташованої за адресою: Майдан Привокзальний, 1 м. Луцьк.

З метою припинення порушених прав та внесення відповідних змін у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно ТОВ «Екопрод» 22.11.2023 звернулося через ЦНАП у м. Луцьку до державного реєстратора із заявою про припинення права оренди земельної ділянки.

Однак, 27.11.2023 позивачем отримано рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №703898803 від 24.11.2023, відповідно до якого відповідачем відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою позивача та рекомендовано звернутися для відповідних змін до реєстру до нотаріуса, який здійснював реєстраційні дії щодо відчуження об`єкту нерухомого майна, яке розташоване на земельній ділянці.

Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, оскільки державний реєстратор мав у розпорядженні всі необхідні підтверджуючі документи про те, що відомості, внесені до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо наявності у ТОВ «Екопрод» права оренди земельної ділянки кадастровий :11:062:0036, знаходяться там незаконно, а відтак був зобов`язаний вчинити дії щодо приведення відомостей в державному реєстрі у відповідність до реальних обставин, чого ним зроблено не було.

Також позивач стверджує, що при відмові у проведенні відповідної реєстраційної дії відповідач послався на підставу та норми закону, які не регулювали відповідні правовідносини на момент переходу права власності майна від ТОВ «Екопрод» до нових власників.

З огляду на вказані підстави просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.01.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами (а.с.44).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що рішення від 24.11.2023 №70389803 про відмову в проведенні реєстраційних дій щодо припинення права оренди земельної ділянки прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Свою позицію обґрунтовує тим, що постановою Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №903/852/21, яка була подана позивачем для проведення відповідних реєстраційних дій, відмовлено у задоволені позову ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради про припинення правовідносин за договором оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:062:0036. Оскільки судом не вирішено спору щодо набуття, зміну або припинення речових прав на спірну земельну ділянку, а тому неможливо провести державну реєстрацію припинення права оренди.

Також зазначає, що реєстраційні дії щодо припинення права оренди земельної ділянки за позивачем як попереднім орендарем мали здійснити відповідні приватні нотаріуси при проведенні державної реєстрації набуття права власності на нерухоме майна, що розташоване на земельній ділянці, за новими власниками.

З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с.55-60).

Позивачем скористався правом на подання відповіді на відзив, у якій вказує, що твердження відповідача щодо неможливості проведення державної реєстрації припинення права оренди не відповідає реальним обставинам справи та суперечать вимогам чинного законодавства щодо обов`язковості виконання судового рішення. При цьому, подані позивачем документи та постанова Верховного Суду у справі №903/852/21 давали змогу державному реєстратору встановити обставини щодо припинення речових прав на нерухоме майно для ТОВ «Екопрод».

Разом з тим, невчинення відповідачем дій щодо припинення речового права за ТОВ «Екопрод» мають конкретні наслідки для позивача у вигляді вимоги зі сторони ГУ ДПС у Волинській області щодо подання уточнюючої декларації та сплати платежів за користування земельною ділянкою за адресою: майдан Привокзальний, 1 у м. Луцьку, правовідносини щодо користування якою для позивача припинилися ще 05.02.2021. З огляду на вказане, просив суд задовольнити позов у повному обсязі (а.с.61-65).

Інші заяви по суті справи не надходили.

Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України, дослідивши в сукупності позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив та письмові докази, наявні в матеріалах даної адміністративної справи, суд встановив такі обставини.

Зі змісту витягу №303547778 від 24.06.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.31) слідує, що ТОВ «Екопрод» на підставі договору оренди землі від 23.03.2011 набуло право оренди на земельну ділянку площею 0,2079 га, кадастровий номер :11:062:0036 за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

30.09.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко Л.О. зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Атб-Маркет» () на приміщення загальною площею 1264,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією витягу №226269677 від 30.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.30).

12.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 501,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу №228220880 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.27).

13.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 21 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією витягу №228230269 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.28).

13.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення загальною площею 1092,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копією витягу №228234587 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.29).

04.02.2021 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на групу нежитлових приміщень № 5 загальною площею 115,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу №243388268 від 08.02.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.25-26).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.12.2021 у справі №903/852/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2022, задоволено позов ТОВ «Екопрод» та визнано правовідносини за договором оренди земельної ділянки від 23.03.2011, кадастровий номер :11:062:0036, припиненими для ТОВ «Екопрод», починаючи з 05.02.2021.

24.06.2022 державним реєстратором Луцької міської ради Петрочук О.Д. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди ТОВ «Екопрод» на земельну ділянку площею 0,2079 га, кадастровий номер :11:062:0036 за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, Привокзальний майдан, земельна ділянка 1, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 30354778 від 24.06.2022 (а.с.31). Як підстава внесення даного запису значиться постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2022 у справі №903/852/21 та рішення Господарського суду Волинської області від 10.12.2021 у справі №903/852/21.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №903/852/21 рішення господарського суду Волинської області від 10.12.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2022 у справі №903/852/21 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Визнано правовідносини за договором оренди земельної ділянки від 23.03.2011, кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 м2, розташованої за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Луцьк (зареєстрованим в Управлінні Держгеокадастру в м. Луцьку Волинської області 07.11.2011 за №00187), в редакції додаткової угоди від 06.12.2018 №3, припиненими для ТОВ «Екопрод», починаючи з 05.02.2021

Постановою Верховного суду від 15.08.2023 у справі №903/852/21 (а.с.14-23) задоволено касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет», постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 у справі №903/852/21 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради відмовлено.

Скасовуючи рішення суддів попередніх інстанцій, Верховний Суд вказав, що суд апеляційної інстанції правильно встановив факт припинення права оренди ТОВ «Екопрод» земельною ділянкою в силу закону, тобто фактичне припинення правовідносин між сторонами за договором оренди землі від 23.03.2011 у зв`язку з переходом права оренди до набувачів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, проте дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог в силу того, що право ТОВ «Екопрод» вже захищено законом.

Як встановлено судом та випливає з копії інформаційної довідки №352795346 від 02.11.2023, з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.32-33) на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний №69812266 від 19.10.2023 державним реєстратором виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзером С.В. відновлено за ТОВ «Екопрод» державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 м2, розташованої за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Луцьк.

24.11.2023 за результатами розгляду заяви ТОВ «Екопрод» від 22.11.2023 реєстраційним номер 58137217 відповідачем прийнято рішення від 24.11.2023 №70389803, яким позивачу відмовлено в проведенні реєстраційної дії щодо припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:062:0036. Підставою для відмови в проведенні реєстраційних дій відповідачем вказано те, що згідно поданої заявником постанови Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №903/852/21 не вбачається вирішення судом спору щодо набуття, зміну або припинення речових прав. Також, на переконання відповідача, вчинити реєстраційні дії щодо припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 м2, розташованої за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Луцьк, повинні були приватні нотаріуси, які проводили державну реєстрацію набуття права власності на нерухоме майно за новими власниками. Відтак, документи для проведення реєстраційних дій подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, що є окремою підставою для відмови у вчиненні реєстраційних дій.

Вважаючи рішення відповідача від 24.11.2023 за №70389803, яким ТОВ «Екопрод» відмовлено в проведенні реєстраційної дії щодо припинення права оренди земельною ділянкою протиправним, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України (далі також ЦК України) право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав здійснюється у порядку визначеному Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-IV від 01 липня 2004 року (далі - Закон №1952-IV) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25 грудня 2015 року (далі - Порядок №1127).

За визначенням, що міститься в п.1 ч.1 ст.1 Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Речові права та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації, встановлені статтею 4 Закону №1952-IV.

Так, згідно із частиною першою вказаної статті державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та речові права, похідні від права власності, в тому числі право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про оренду землі» №161-XIV від 06 жовтня 1998 року (далі - Закон №161-XIV) право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Отже, низкою законодавчих актів передбачено обов`язковість проведення державної реєстрації права оренди на земельну ділянку. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації, також можуть вчинятися, лише якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами Закону №1952-IV.

Як встановлено судом та підтверджується копією витягу №303547778 від 24.06.2022 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.31), ТОВ «Екопрод» на підставі договору оренди землі від 23.03.2011 набуло право оренди земельної ділянки загальною площею 0,2079 га, кадастровий номер :11:062:0036 за адресою: АДРЕСА_1 . Цільове призначення даної земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Істотною умовою договору, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, який розміщений на земельній ділянці і перебуває у власності відчужувача, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до набувача такого об`єкта.

Частиною четвертою статті 120 ЗК України регламентовано, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію у відчужувача (попереднього власника), до набувача одночасно переходить відповідно право оренди, емфітевзису, суперфіцію земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, крім випадків, визначених частиною шостою цієї статті. Волевиявлення орендодавця (власника) земельної ділянки, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди землі, емфітевзису, суперфіцію із зазначенням нового орендаря (користувача) земельної ділянки не вимагається.

Також, частиною третьою статті 7 Закону №161-XIV встановлено, що у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці, що перебуває у користуванні відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта на праві оренди, до набувача такого об`єкта одночасно переходить право оренди земельної ділянки, на якій розміщений такий об`єкт, в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) зазначеного об`єкта, розміщеного на земельній ділянці, крім випадків, визначених частиною четвертою цією статті, а також з урахуванням вимог частини шістнадцятої статті 120 Земельного кодексу України. Волевиявлення орендодавця, відчужувача (попереднього власника), набувача такого об`єкта та внесення змін до договору оренди із зазначенням нового орендаря земельної ділянки не вимагаються.

Судом встановлено, що 30.09.2020 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко Л.О. зареєстровано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-Маркет» () на приміщення загальною площею 1264,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане підтверджується копією витягу №226269677 від 30.09.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.30).

12.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на нежитлове приміщення загальною площею 501,8 кв.м за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією витягу №228220880 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с. 27).

13.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення загальною площею 21 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується копією витягу №228230269 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.28).

13.10.2020 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_3 на нежитлове приміщення загальною площею 1092,1 кв.м за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується копією витягу №228234587 від 15.10.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.29).

04.02.2021 приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. зареєстровано право власності ОСОБА_1 на групу нежитлових приміщень № 5 загальною площею 115,9 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу №243388268 від 08.02.2021 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію (а.с.25-26).

Рішенням Господарського суду Волинської області від 10.12.2021 у справі №903/852/21, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.04.2022, задоволено позов ТОВ «Екопрод» та визнано правовідносини за договором оренди від 23.03.2011земельної ділянки, кадастровий номер :11:062:0036, припиненими для ТОВ «Екопрод», починаючи з 05.02.2021.

Враховуючи ухвалення даних судових рішень, 24.06.2022 державним реєстратором Луцької міської ради Петрочук О.Д. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про припинення права оренди ТОВ «Екопрод» на земельну ділянку площею 0,2079 га, кадастровий номер :11:062:0036 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 30354778 від 24.06.2022 (а.с.31).

В подальшому, постановою Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №903/852/21 ухвалено нове рішення у даній справі, яким у задоволенні позову ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради відмовлено.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 69812266 від 19.10.2023 відповідачем відновлено за ТОВ «Екопрод» держану реєстрацію права оренди на земельну ділянку кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 м2, за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Луцьк, з яким позивач не погодився та подав заяву про державну реєстрацію припинення права оренди даної земельної ділянки в силу закону.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Пунктом 18 Порядку №1127 регламентовано, що за результатом розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор приймає рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації. Рішення щодо державної реєстрації прав або щодо відмови в такій реєстрації за умови вчинення дій та/або процедур, передбачених цим Порядком під час розгляду заяви, приймається державним реєстратором у будь-який час до закінчення строку державної реєстрації прав.

При цьому, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор приймає відповідне рішення, яке повинне містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття, з відповідним обґрунтуванням їх застосування (п. 23 Порядку №1127).

У свою чергу, частиною першою статті 24 Закону №1952-IV визначено перелік підстав для відмови в державній реєстрації прав, а саме: 1) заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону; 2) заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою; 3) подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; 4) подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження; 5) наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; 6) наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, крім випадків, визначених цим Законом; 7) заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим правонабувачем; 8) після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав; 9) документи подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав, нотаріуса; 10) заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі; 11) заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав; 12) заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, у тому числі за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці; 13) відсутність згоди заставодержателя (іпотекодержателя) на дострокове припинення дії договору емфітевзису, суперфіцію щодо державної реєстрації припинення таких прав, що перебувають у заставі (іпотеці); 14) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім випадків, визначених законом, - у разі державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості; 15) у Державному реєстрі прав відсутня державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості - у разі державної реєстрації переходу спеціального майнового права, іншого речового права, обтяження на об`єкт незавершеного будівництва (крім об`єктів незавершеного будівництва, на які зареєстровано право власності), майбутній об`єкт нерухомості; 16) заява про первинну державну реєстрацію спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості містить відомості не про всі майбутні об`єкти нерухомості у складі подільного об`єкта незавершеного будівництва; 17) не визначено чи визначено не в повному обсязі майбутні об`єкти нерухомості, включені до гарантійної частки, - у разі первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості, які є частинами подільного об`єкта незавершеного будівництва; 18) наявні зареєстровані спеціальні майнові права на майбутні об`єкти нерухомості, що є складовою частиною подільного об`єкта незавершеного будівництва, - у разі державної реєстрації речового права або обтяження на подільний об`єкт незавершеного будівництва, крім зміни замовника будівництва відповідно до закону, обтяження майна іпотекою відповідно до Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю»; 19) у Державному реєстрі прав відсутні відомості про право власності/право користування земельною ділянкою замовника будівництва (крім випадків, якщо відповідно до закону виконання будівельних робіт може здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи право користування земельною ділянкою) у разі: державної реєстрації спеціального майнового права на неподільний/подільний об`єкт незавершеного будівництва; первинної державної реєстрації спеціального майнового права на майбутні об`єкти нерухомості; державної реєстрації спеціального майнового права на майбутній об`єкт нерухомості у зв`язку з його першим відчуженням; 20) не дотримано вимоги, визначені статтею 27-2 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону №1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Рішення про відмову в державній реєстрації прав повинно містити вичерпний перелік обставин, що стали підставою для його прийняття.

При цьому, відмова в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною першою цієї статті, заборонена (ч.5 ст.24 Закону №1952-IV).

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти висновку, що підстави для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом №1952-IV, регламентовані частиною 1 статті 24 вказаного закону та є вичерпними.

Як випливає з матеріалів справи, 24.11.2023 за результатами розгляду заяви ТОВ «Екопрод» від 22.11.2023 реєстраційним номер 58137217 відповідачем прийнято рішення від 24.11.2023 №70389803, яким позивачу відмовлено в проведенні реєстраційної дії щодо припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:062:0036 (а.с.13).

Рішення про відмову в реєстрації прав вмотивоване тим, що до заяви про державну реєстрацію заявником подано постанову Верховного Суду від 15.08.2023 у справі №903/852/21, якою у задоволенні розову ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради відмовлено. Згідно п.9 ч.1 ст.27 Закону №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості. На підставі зазначеної вище постанови неможливо провести державну реєстрацію припинення права оренди земельної ділянки, оскільки судом не вирішено щодо набуття, зміну або припинення речових прав.

Також, на переконання відповідача, вчинити реєстраційні дії щодо припинення права оренди земельної ділянки кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 м2, розташованої за адресою: майдан Привокзальний, 1, м. Луцьк, повинні були приватні нотаріуси, які проводили державну реєстрацію набуття права власності на нерухоме майно за новими власниками. Відтак, документи для проведення реєстраційних дій подано до неналежного суб`єкта державної реєстрації прав

Аналогічні твердження викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву в якості обґрунтувань щодо незгоди з позовними вимогами ТОВ «Екопрод» (а.с.55-60)

На переконання суду, вказані доводи відповідача не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідними витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.25-30) підтверджується та обставина, що станом на 04.02.2021 право власності на нежитлові приміщення загальною площею 2995,6 кв.м., що розташовані на земельній ділянці на майдані Привокзальний, 1 у м. Луцьк з кадастровим номером :11:062:0036 перейшло до третіх осіб.

Підпунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України регламентовано, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Суд вказує, що Верховний Суд неодноразово (зокрема, у постановах від 04.12.2018 у справі №910/18560/16, від 05.09.2018 у справі №904/9027/17) викладав висновок про те, що чинне земельне та цивільне законодавство (в різних редакціях) імперативно передбачає перехід права на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, який знаходить свій вияв, зокрема, у правилах наведених норм Земельного та Цивільного кодексів України.

Верховний Суд наголошував, що в разі переходу права власності на нерухомість заміна орендаря земельної ділянки у відповідному чинному договорі оренди землі відбувається автоматично, в силу прямої норми закону, не залежно від того, чи відбулося документальне переоформлення орендних правовідносин шляхом внесення змін у договір стосовно орендаря, оскільки переоформлення лише формально відображає те, що прямо закріплено в законі (постанова Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №910/20774/17).

Також Верховний Суд зауважував, що право попереднього власника або користувача припиняється в силу прямої вказівки закону без припинення у цілому договору оренди земельної ділянки, відповідно, новий власник об`єкта нерухомості, якому переходить право оренди, набуває права оренди за чинним договором оренди, а не у порядку повторного надання земельної ділянки, тобто має місце заміна сторони у зобов`язанні (постанови Верховного Суду від 04.06.2019 у справі №914/1925/18, від 17.11.2020 у справі №904/5968/19).

В свою чергу, у постанові від 15.08.2023 у справі №903/852/21 за позовом ТОВ «Екопрод» до Луцької міської ради (а.с.14-23) Верховний Суд підтвердив вказана судову практику у даних правовідносинах та вказав, що суд апеляційної інстанції правильно встановив факт припинення права оренди ТОВ «Екопрод» земельною ділянкою в силу закону, тобто фактичне припинення правовідносин між сторонами за договором оренди землі від 23.03.2011 у зв`язку з переходом права оренди до набувачів нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, проте дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог. Водночас позов ТОВ «Екопрод» містить вимогу про встановлення судом факту, що має юридичне значення (припинення правовідносин), та не стосується захисту права цивільного, тому задоволення такої вимоги не є ефективним способом захисту права позивача, яке вже захищено законом (п.5.37 постанови).

Таким чином, право оренди ТОВ «Екопрод» щодо права користування земельною ділянкою кадастровий номер :11:062:0036 припинилося з 05.02.2021 в силу прямої вказівки закону.

У зв`язку із наведеним, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідач мав у своєму розпорядженні усі необхідні документи, які давали змогу останньому встановити обставини щодо припинення речових прав на нерухоме майно для ТОВ «Екопрод» та відповідно до вимог Закону №1952-IV здійснити реєстраційні дії щодо припинення права оренди позивача на земельну ділянку.

Як уже зазначалося судом раніше, відповідно до частини першої статті 2 державна Закону №1952-IV державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, одним із загальних засад державної реєстрації прав відповідно до п.1 ч.1 1 ст.3 вказаного закону є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Разом з тим, на переконання суду, факт існування державної реєстрації за ТОВ «Екопрод» прав оренди на земельну ділянку кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м., після переходу до інших осіб права власності на нерухоме майно, що розташоване на цій ділянці, та подання до державного реєстратора усіх необхідних документів щодо вчинення відповідних реєстраційних дій про припинення права оренди, суперечить засадам офіційного визнання, і підтвердження державою фактів припинення речових прав на нерухоме майно, є порушенням чинного законодавства та інтересів позивача, за яким право оренди земельної ділянки припинялося в силу прямої вказівки закону ще 05.02.2021.

Відтак, ефективним способом порушення прав позивача, яке знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, буде визнання судом протиправним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Суд також критично оцінює твердження відповідача про те, що відповідні приватні нотаріуси при проведенні державної реєстрації набуття права власності на нерухоме майно за новими власниками мали вчинити реєстраційні дії щодо припинення права оренди земельної ділянки за ТОВ «Екопрод» без подання відповідної заяви попереднім орендарем.

Листом від 22.12.2023 № б/н (а.с.24) приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Волинської області Троц Ю.Б. повідомила ТОВ «Екопрод» про те, що висновок державного реєстратора Гейзера С.А. про обов`язок провести припинення права оренди земельної ділянки при виникненні права власності на нерухоме майно інших є безпідставним. В обґрунтування зазначеного вказала на той факт, що нею як приватним нотаріусом посвідчувалося не перехід права власності на нежитлові приміщення, що розташовані на орендованій земельній ділянці, а сам факт виникнення права власності на новостворене майно. Відтак, обов`язок провести припинення права оренди земельної ділянки у даному випадку у неї був відсутній.

Суд зауважує, що обов`язок державного реєстратора проводити одночасний перехід права власності або права користування земельною ділянкою, при переході права власності об`єкта нерухомого майна, який знаходиться на такій земельній ділянці, встановлено Законом України від 15.07.2021 №1657-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення процедури приєднання до електричних мереж», згідно якого Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» доповнено статтею 316 наступного змісту: «державна реєстрація переходу права власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, що розміщений на земельній ділянці будь-якої форми власності, яка перебувала у користуванні (на праві оренди, емфітевзису, суперфіцію) відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, проводиться одночасно із державною реєстрацією переходу права користування такою земельною ділянкою від відчужувача (попереднього власника) відповідного об`єкта до його набувача. Про перехід відповідного права державний реєстратор зобов`язаний негайно повідомити орендодавця, особу, яка передала земельну ділянку в користування на праві емфітевзису, суперфіцію (якщо інформація про його місце проживання (місцезнаходження) міститься у Державному реєстрі прав) поштовим відправленням або електронною поштою».

Як встановлено судом, перехід права власності на нежитлові приміщення, що розміщені на земельній ділянці кадастровий номер :11:062:0036, яка перебувала на праві оренди в ТОВ «Екопрод», відбувся та зареєстрований за новими власниками 30.09.2020 (нежитлове приміщення площею 1264 кв.м.), 12.10.2020 (нежитлове приміщення площею 501,8 кв.м.), 13.10.2020 (нежитлове приміщення площею 21 кв.м. та площею 1092,1 кв.м.) та 04.02.21 (нежитлове приміщення площею 115,9 кв.м.), тобто до прийняття коментованих вище змін до Закону №1952-IV.

Таким чином, беручи до уваги наведене, твердження відповідача про обов`язок припинення права оренди земельною ділянкою саме нотаріусами при проведенні державної реєстрації набуття права власності на нерухоме майно за новими власниками, є безпідставним та відхиляється судом.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про не відповідність спірного рішення відповідача критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 24.11.2023 №70389803.

Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язання державного реєстратора виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера С.А. внести відомості до Державного реєстру прав на нерухоме майно щодо припинення за ТОВ «Екопрод» права оренди земельної ділянки, яка знаходиться на майдані Привокзальному, 1 у м. Луцьку, кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м, суд враховує наступне.

Так, матеріалами справи підтверджується та обставина, що позивач оскаржив в адміністративному порядку до Міністерства юстиції України рішення державного реєстратора №69812266 від 19.10.2023, яким відновлено державну реєстрацію за ТОВ «Екопрод» право оренди вищевказаної земельної ділянки.

За результатами розгляду скарги наказом Міністерства юстиції України №372/5 від 09.02.2024 (а.с.73-76) визнано прийнятим з порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та анульовано рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера С.А. №69812266 від 19.10.2023.

Таким чином, у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства юстиції України №372/5 від 09.02.2024 правовідносини щодо права оренди позивача були повернуті у попередній стан, тобто вважаються припиненими.

Водночас, суд встановив, що з огляду на прийняття вказаного наказу інформація про реєстрацію за ТОВ «Екопрод» права оренди земельної ділянки, яка знаходиться на майдані Привокзальному, 1 у м. Луцьку, кадастровий номер :11:062:0036, площею 2079 кв.м, з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вилучена, що підтверджується відповіддю є ЄДР №492972 від 14.03.2024 (а.с.80-81).

Таким чином, оскільки станом на момент розгляду справи відомості Державного реєстру прав на нерухоме майно не містять інформації про реєстрацію за ТОВ «Екопрод» права оренди і таке право є припиненим, тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Отже, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Частинами першою, третьою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані зі сплатою судового збору, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268; рішення у справі «Баришевський проти України», заява № 71660/11, пункт 95; рішення у справі «Двойних проти України», заява №72277/01, пункт 80; рішення у справі «Меріт проти України», заява №66561/01, пункт 88). Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При цьому надані послуги повинні бути обґрунтованими, а доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

У позовній заяві позивач просив при задоволенні даного адміністративного позову стягнути на його користь понесені витрати на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги від 15.12.2023, акт №1 приймання-передачі наданих правничих послуг до вказаного договору від 22.12.2023, платіжну інструкцію №499 від 22.12.2023, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат та детальний опис витрат на правову допомогу від 22.12.2023 (а.с.34-42).

Так, згідно із умовами укладеного між адвокатом Деркачем Д.В. та ТОВ «Екопрод» договору про надання правової допомоги від 15.12.2023 клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні правничі (адвокатські) послуги для клієнта: аналіз документів клієнта, консультації з юридичних питань 1 год; підготовка позовної заяви щодо оскарження рішення державного реєстратора на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради ОСОБА_4 про відмову в проведенні реєстраційних дій від 24.11.2023 № 70389803 8 год; представництво інтересів в суді 1 год.

Згідно із п.4.2. даного договору загальна вартість послуг передбачених п.1 цього договору становить 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп.

Відповідно до п.5.1. договору сторони погодили, що оплата наданих послуг виконавцем здійснюється до 22 грудня 2023 року.

Актом приймання-передачі наданих правничих послуг від 22.12.2023 до договору про надання правової допомоги від 15.12.2023 сторонами засвідчено факт надання правничих (адвокатських) послуг згідно договору на суму 10000, 00 (десять тисяч) гривень 00 коп. Претензій щодо наданої правової допомоги (юридичних послуг) клієнт не має (пункт 2 вказаного договору акту приймання-передачі наданих правничих послуг від 22.12.2023).

Згідно із платіжною інструкцією від 22.12.2023 №499 позивач сплатив на користь адвоката Деркач Д.В. 10000,00 (десять тисяч) гривень 00 коп. за надання правничих адвокатських послуг згідно договору від 22.12.2023.

За загальним правилом зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

При визначенні суми відшкодування суд, з урахуванням вимог заперечення на клопотання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові від 20.06.2023 у справі №280/5922/21 Верховний Суд зазначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, при розгляді заперечень відповідача встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.

Так, у відзиві на позовну заяву відповідач не навів жодних заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правову допомогу.

Водночас, виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості та пропорційності їх розміру, беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягають розподілу в даній справі, до 5000,00 грн, відтак решту витрат на вказану допомогу повинен понести позивач.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн (а.с.12).

Таким чином, оскільки відповідач у даній справі - державний реєстратор ОСОБА_4 є посадовою особою Виконавчого комітету Луцької міської ради, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в загальному розмірі 6342,00, в тому числі судовий збір в сумі 1342,00 грн та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000,00 грн

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзера Сергія Анатолійовича про відмову в проведенні реєстраційних дій 24 листопада 2023 року №70389803.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Луцької міської ради (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Б.Хмельницького, 19, код ЄДРПОУ 04051327) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Екопрод» судові витрати в розмірі 6342,00 грн (шість тисяч триста сорок дві грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Екопрод» (43005, Волинська область, місто Луцьк, Майдан Привокзальний, 1, );

Відповідач: державний реєстратор виконавчого комітету Луцької міської ради Гейзер Сергій Анатолійович (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця проспект Волі, 8);

Третя особа: приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу Троць Юлія Борисівна (43000, Волинська область, місто Луцьк, проспект Молоді, 14/37).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій