Справа № 460/27754/23
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2024 року м. Рівне №460/27754/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить суд:

визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у звільненні ОСОБА_1 за абзацом 6 підпунктом "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за сімейними обставинами, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 25.10.2023 про звільнення з військової служби на підставі абзацу 6 підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 56 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" від 25.03.1992 № 2232-ХІІ та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням висновків суду.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

Позовні вимоги ґрунтуються на тому, що позивач був призваний на військову службу по мобілізації під час дії правового режиму воєнного стану до військової частини НОМЕР_1 . 25.10.2023 позивач звернувся до командира військової частини із рапортом про звільнення з військової служби через сімейні обставини на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", зокрема через необхідність постійного догляду за особою з інвалідністю І групи ОСОБА_2 . За результатами розгляду рапорту відповідачем надано письмову відповідь № 4938 від 28.11.2023 щодо залишення рапорту без задоволення, оскільки долученими доказами до рапорту не підтверджено відсутність інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за ОСОБА_2 , а також факт необхідності здійснення такого догляду саме позивачем. Позивач стверджує, що така підстава для звільнення з військової служби як «необхідність здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи» не містить посилання на необхідність відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд, тому на переконання позивача, наявні правові підстави для звільнення з військової служби під час призову, огляду на що, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

01.01.2024 через через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт, що саме він повинен здійснювати постійний сторонній догляд за особою з інвалідністю І групи, а надані документи не підтверджують тієї обставини, що у ОСОБА_2 відсутні інші родичі, які можуть здійснювати постійний догляд за ним. Звертає увагу суду, що поданими документами не підтверджується, що позивач до моменту мобілізації був тією особою, яка забезпечувала постійний догляд за своїм дідом та спільно проживав з ним однією сім`єю. За позицією відповідача, у командира військової частини НОМЕР_1 відсутні правові підстави для задоволення рапорту позивача та, відповідно, видання наказу про його звільнення з військової служби.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 11.12.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

13.12.2023 на виконання вимог ухвали суду від 11.12.2023 позивачем у встановлений судом строк усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі відповідно до статті 262 КАС України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призваний на військову службу за мобілізацією другим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 та з 18.03.2022 по теперішній час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

25.10.2023 позивач звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення його з військової служби на підставі абзацу 7 підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за сімейними обставинами у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю І групи. Рапорт зареєстровано у військовій частині за вхідним № НОМЕР_2 від 30.10.2023.

До рапорту позивач додав наступні документи: завірену копію паспорту ОСОБА_1 ; завірену копію військового квитка ОСОБА_1 ; акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023; акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 30.05.2023; рішення виконавчого комітету № 51 від 30.05.2023; лист Козинської сільської ради від 31.05.2023; витяг з реєстру територіальної громади; витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 19.05.2023; довідку № 194 від 22.05.2023; завірену копію картки платника податків ОСОБА_1 ; завірену копію паспорта та ідентифікаційного коду ОСОБА_3 ; завірену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_2 ; завірену картку платника податку ОСОБА_2 ; завірену копію витягу із акту огляду у МСЕК № 120495; завірену копію висновку № 15 про наявність порушень функцій організму; завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; завірену копію пенсійного посвідчення ОСОБА_5 ; довідку № 16 поліклінічного відділення; завірену копію довідки до акту огляду МСЕК видану ОСОБА_5 ; завірену копію паспорту ОСОБА_6 ; завірену копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; довідка № 147 від 06.06.2023; завірену копію епікризу ОСОБА_6 ; завірену копію паспорту ОСОБА_7 ; витяг з реєстру територіальної громади щодо ОСОБА_7 ; витяг № 660/05-30/23 від 06.06.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб; завірену копію посвідчення ОСОБА_8 ; завірену копію паспорта ОСОБА_9 ; довідку лікарської амбулаторії № 146 від 06.06.2023.

Згідно наданих суду акта обстеження матеріально-побутових умов від 30.05.2023 № 07-11/53/23 та акта обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023 встановлено, що ОСОБА_2 є дідусем позивача.

Відповідно до витягу з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії РВН № 120495 виданої 19.04.2007, ОСОБА_2 встановлена перша група інвалідності з 19.04.2007, в графі «інвалідність встановлена на строк» зазначено довічно; в графі «висновок про умови та характер праці» зазначено потребує постійного стороннього догляду.

Рішенням Виконавчого комітету Козинської сільської ради № 51 від 30.05.2023 ОСОБА_1 надано дозвіл на надання соціальних послуг на непрофесійній основі.

Згідно акта обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023 на день перевірки позивач проживає разом із ОСОБА_2 його дідом, ОСОБА_10 його бабою, яка є пенсіонеркою та ОСОБА_5 його тіткою, яка є особою з інвалідністю ІІІ групи.

Крім того, вищезазначеним актом встановлено, що окремо від позивача проживають:

батько - ОСОБА_6 , який за станом здоров`я не може здійснювати сторонній догляд за важкохворим пацієнтом;

мати - ОСОБА_7 , яка доглядає свого батька ОСОБА_11 ;

дід - ОСОБА_11 , який є пенсіонером;

брат - ОСОБА_9 , який за станом здоров`я не може здійснювати сторонній догляд за важкохворим пацієнтом;

племінники - ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які є неповнолітніми.

Заключенням начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено, що у відповідності до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ОСОБА_1 має право на звільнення з військової служби для догляду та надання сторонньої допомоги дідові військовослужбовця - ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю І групи. Вирішення питання про звільнення військовослужбовця залишити за командиром військової частини НОМЕР_1 .

Листом № 4938 від 18.11.2023 тимчасово виконуючий обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 повідомив позивача про те, що його рапорт розглянуто та зазначив, що військова частина НОМЕР_1 залишає рапорт електрика інженерно-маскувального відділення інженерно-маскувального взводу інженерно-позиційної роти 1 інженерно-позиційного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» без задоволення. Зазначає, що долучені до рапорту документи не підтверджують відсутності інших осіб, які можуть здійснювати постійний догляд за хворими батьками (своїми чи дружини (чоловіка)), зокрема за дідом військовослужбовця, який є особою з інвалідністю І групи та факт необхідності постійного догляду за ОСОБА_2 саме позивачем.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови у звільненні з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за № 64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан було продовжено. На час розгляду справи воєнний стан триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, врегульовано положеннями Закону України Про військовий обов`язок та військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-друга статті 1 Закону 2232-XII).

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону № 2232-XII.

Так, відповідно до підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-XII військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема: у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Відповідно до частини 7 статті 26 Закону № 2232-XII звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Відповідно до абзацу 2 пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно з пунктом 233 Положення № 1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Згідно абзацом 2 підпункту 2 пункту 225 Положення № 1153/2008, звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється:

під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу":

у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.

Накази про звільнення військовослужбовців з військової служби оголошуються командирами (начальниками) військових частин (абзац третій пункту 241 Положення № 1153/2008).

Згідно із абзацом 2 пункту 14.10 розділу XIV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України 10.04.2009 № 170 (далі - Інструкція № 170) звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

Додатком 19 Інструкції № 170 передбачено перелік документів, що подаються з поданням до звільнення військовослужбовця з військової служби. Зокрема відповідно до п. 5 Додатку при поданні до звільнення з військової служби за підставами: через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом г пункту 1 частини четвертої, підпунктом ґ пункту 2 частини п`ятої, підпунктом г пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", подаються:

копія аркуша бесіди;

копія рапорту військовослужбовця;

документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Системний аналіз підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються за сімейними обставинами, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи.

Так, позивач стверджує, що у нього виникла необхідність здійснювати постійний догляд за своїм дідусем ОСОБА_2 та вказує на те, що необхідність такого догляду підтверджена поданими до рапорту документами.

Судом встановлено, що згідно акту обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023 разом з позивачем у житловому будинку АДРЕСА_1 проживають: дід ОСОБА_2 1943 року народження, баба ОСОБА_10 1948 року народження та тітка ОСОБА_5 1975 року нароження.

Відповідно до довідки МСЕК № 120495 від 19.04.2007, ОСОБА_2 є інвалідом І групи (довічно) та потребує постійного стороннього догляду.

Крім того, вищезазначеним актом обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023 стверджується, що окремо від позивача проживають: батько ОСОБА_6 1968 року народження, мати ОСОБА_7 1974 року народження, брат ОСОБА_9 1996 року народження, дід ОСОБА_11 1940 року народження, племінники ОСОБА_12 2019 року та ОСОБА_13 2021 року народження, які за станом здоров`я або з інших причин не можуть здійснювати сторонній догляд за важкохворим пацієнтом.

Позивач вважає, що додані до рапорту від 25.10.2023 документи, зокрема акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 24.08.2023, довідка МСЕК № 120495 від 19.04.2007 та рішення Виконавчого комітету Козинської сільської ради № 51 від 30.05.2023 є доказами того, що саме ОСОБА_1 зобов`язаний здійснювати догляд за своїм дідусем як особою з інвалідністю І групи.

З цього приводу суд зауважує, що законодавець не визначив потребу особи з інвалідністю І групи у постійному сторонньому догляді як підставу для звільнення з військової служби, а пов`язав її з наявністю у військовослужбовця необхідності, тобто встановленого обов`язку, здійснювати такий догляд.

Так, вирішуючи даний спір, суд досліджує спірні правовідносини крізь призму прав та обов`язків учасників цих правовідносин, а також балансу публічних та приватних інтересів, та з огляду на це, враховує, крім зазначених вище, також норми Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Згідно частини першої статті 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних осіб.

Відповідно до частини першої статті 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Обов`язок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків та порядок його виконання врегульовано Главою 17 СК України.

Статтею 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до статті 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю (стаття 203 СК України).

Частиною першою статті 264 СК України передбачено, що внуки, правнуки зобов`язані піклуватися про своїх бабу, діда, прабабу, прадіда. Однак, обов`язок утримання своїх діда та баби виникає у повнолітніх внуків за умови якщо у них (діда або баби) немає чоловіка, дружини, повнолітніх дочки, сина або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що повнолітні внуки, можуть надавати матеріальну допомогу (стаття 266 СК України).

Крім того, відповідно до статті 47 Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16.12.1993 № 3721-ХІІ, діти зобов`язані піклуватися про батьків похилого віку, подавати їм допомогу і підтримку, в разі необхідності здійснювати догляд за ними.

З дітей, які ухиляються від виконання цих обов`язків, на підставі судового рішення утримуються аліменти у розмірі, передбаченому на аліментні виплати батьків дітям.

З матеріалів справи вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_2 (дідуся позивача) входить, зокрема, його дружина ОСОБА_10 , донька - ОСОБА_5 , син ОСОБА_6 , невістка ОСОБА_7 та внуки ОСОБА_9 та ОСОБА_1 (позивач).

При цьому, документи, які позивач подав разом з рапортом про звільнення з військової служби підтверджують наявність у ОСОБА_2 , як особи з інвалідністю І групи потреби у постійному сторонньому догляді, однак не дають підстав стверджувати, що необхідність здійснювати такий догляд виникла саме у позивача.

Суд також звертає увагу на те, що позивач в обґрунтування позову зазначає про реєстрацію та спільне проживання з його дідусем за адресою: АДРЕСА_1 , однак згідно витягу № 582/05-30/23 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, ОСОБА_1 зареєстрований за вищевказаною адресою лише з 19.05.2023, тобто у період проходження військової служби.

Крім того, позивачем не подано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про здійснення постійного догляду або утримання на своєму забезпеченні ОСОБА_2 до призову на військову службу, тобто до 18.03.2022.

З огляду на наведене, позивач не довів необхідності здійснення саме ним постійного догляду за його дідусем як за особою з інвалідністю І групи, враховуючи виникнення такої необхідності саме під час тривалого проходження ним військової служби по мобілізації. Суд звертає увагу, що підпункт "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-XII визначає вичерпний перелік сімейних обставин або інших поважних причин, які є підставою для звільнення під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, тому наявність у військовослужбовця обов`язків, необхідність виконання яких визначена законодавцем як підстава для звільнення з військової служби, має бути підтверджена відповідними документами.

Враховуючи неподання ОСОБА_1 до рапорту від 25.10.2023 документів, які підтверджують необхідність здійснення саме ним постійного догляду за особою з інвалідністю І групи, у відповідача відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби під час дії воєнного стану на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до статті 139 КАС України, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 28 березня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 )

Суддя Ольга ПОЛІЩУК