Справа № 280/9831/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
28 березня 2024 року Справа № 280/9831/23

Запорізький окружний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Мінаєвої К.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтенко Д.В. (тимчасово виконує обов`язки за дорученням судді),
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача адвоката Зеленої Руслани Вячеславівни про стягнення судових витрат на правничу допомогу, понесених у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП»
до Головного управління ДПС у Запорізькій області
про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,
ІІ. Виклад заперечень відповідача.
III. Процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.03.2024 справу передано на розгляд раніше визначеному складу суду, судді Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєвій К.В.
Враховуючи те, що відповідно до довідки Запорізького окружного адміністративного суду за вих.№ 02-35/24/19 від 18.03.2024 суддя Мінаєва К.В. у період з 13.03.2024 по 15.03.2024 перебувала у відпустці, ухвалою від 18.03.2024 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача та призначив судове засідання для її розгляду на 28.03.2024; запропонував учасникам справи подати до суду заперечення (пояснення) щодо заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат до 22.03.2024.
28.03.2024 суд оголосив вступну та резолютивну частини додаткового судового рішення.
Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України). Фіксування судового засідання, призначеного на 28.03.2024, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 07.03.2024 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП» задоволено:

визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області від 21.08.2023 № 01, від 21.08.2023 №01, від 21.08.2023 № 01, від 21.08.2023 № 01, від 21.08.2023 № 08, від 21.08.2023 № 08;

ухвалено стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 26840,00 грн.

16.01.2024 судом отримано клопотання представника позивача (вх.№2313) про намір стягнення витрат на правничу допомогу у справі протягом п`яти днів з моменту винесення судового рішення. Клопотання обґрунтоване тим, що пунктами 2.2, 2.3 Договору про надання правничої допомоги від 20.11.2023 № С344-ЗП передбачено, що оплата гонорару за повний супровід справи в суді першої інстанції здійснюється за фактом надання правничої допомоги, а саме: після прийняття рішення судом першої інстанції за результатом розгляду справи, на підставі рахунку, виставленого за фактом надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням Клієнту. Водночас за фактом надання правничої допомоги Адвокатське об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданих послуг, а Клієнт зобов`язується у триденний строк з моменту отримання вищезазначених документів підписати акт приймання-передачі та повернути один примірник Адвокатському об`єднанню. При ухваленні рішення суд визнав поважними зазначені представником позивача причини неможливості подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі, у зв`язку з чим питання щодо стягнення таких витрат у рішенні суду судом не розглядалось.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої статті 132 КАС України).

Згідно з частиною першою статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За частиною третьої статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною дев`ятою статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз змісту вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору з огляду на такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 18.01.2022 у справі № 915/1473/20, від 18.01.2022 у справі № 910/2679/21, від 12.01.2022 у справі № 918/548/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

VІ. Оцінка суду.

Представник позивача просить відшкодувати позивачу витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 50000,00 грн. В обґрунтування понесених витрат у матеріалах справи наявні такі письмові докази:

- договір про надання правничої допомоги від 20.11.2023 № С344-ЗП, укладений між Адвокатським об`єднанням «ПРАВО ГАРАНТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП» (далі - Договір);

- ордер на надання професійної правничої (правової) допомоги серії АР № 1150164, виданий АО «ПРАВО ГАРАНТ» 20.11.2023;

- акт № С344-ЗП/1 прийому-передачі наданих послуг за Договором від 07.03.2024;

- рахунок № С344-ЗП/1 від 08.03.2024 на 50000,00 грн.

Відповідно до умов Договору Адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу допомогу: комплексний супровід оскарження у судовому порядку в суді першої інстанції податкових повідомлень-рішень № 08, № 08, № 1, № 01, № 01, № 01 від 21.08.2023, прийнятих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі Акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Інтерметгруп» № 2171/08-01-07-02/42733984 від 23.02.2022 (підготовка позовної заяви, підготовка відповіді на відзив, участь адвоката у судових засіданнях в суді першої інстанції, вчинення всіх інших необхідних процесуальних дій).

Згідно з пунктом 2 Договору гонорар Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги становить 50000,00 грн з урахуванням ПДВ за повний супровід справи в суді першої інстанції. Оплата гонорару за повний супровід справи в суді першої інстанції здійснюється за фактом надання правничої допомоги, а саме: після прийняття рішення судом першої інстанції за результатом розгляду справи, на підставі рахунку, виставленого за фактом надання правничої допомоги Адвокатським об`єднанням Клієнту. Водночас за фактом надання правничої допомоги Адвокатське об`єднання надає Клієнту акт приймання-передачі наданих послуг, а Клієнт зобов`язується у триденний строк з моменту отримання вищезазначених документів підписати акт приймання-передачі та повернути один примірник Адвокатському об`єднанню.

Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг за Договором від 07.03.2024 № С344-ЗП/1 Адвокатським об`єднанням надана Клієнту правнича допомога у відповідності до умов Договору № С344-ЗП від 20.11.2023 про надання правничої допомоги. До переліку наданих послуг входить повний супровід справи № 280/9831/23 в Запорізькому окружному адміністративному суді за позовом ТОВ «Інтерметгруп» до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № 08, № 08, № 1, № 01, № 01, № 01 від 21.08.2023, прийнятих Головним управлінням ДПС у Запорізькій області на підставі Акту «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Інтерметгруп» № 2171/08-01-07-02/42733984 від 23.02.2022, а саме підготовка та подача до суду позовної заяви 23.11.2023, підготовка та подача до суду відповіді на відзив на позовну заяву 12.12.2023, підготовка та подача до суду двох заяв про доповнення підстав позову 14.12.2023 та 15.01.2024 відповідно, підготовка та подача до суду додаткових пояснень 18.01.2024, прибуття адвоката до суду та участь у судових засіданнях, призначених на 15.12.2023, 18.01.2024, 08.02.2024, 22.02.2024, 07.03.2024. Загальна вартість наданої правничої допомоги складає 50000,00 грн, у тому числі ПДВ 8333,33 грн.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу вищевикладеного, видно, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.06.2021 у справі № 922/902/19.

Відтак суд зазначає, що розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом та в даному випадку опис робіт, виконаних адвокатом не є обов`язковим.

Крім того, щодо доводів відповідача про відсутність детального опису робіт суд звертає увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22), за змістом якої у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Щодо посилання відповідача на неподання до суду Книги обліку доходів і витрат на підтвердження отримання адвокатом оплати за надані послуги з правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що правнича допомога позивачу надавалась саме Адвокатським об`єднанням «ПРАВО ГАРАНТ», а не фізичною особою-підприємцем чи самозайнятою особою, які провадять незалежну професійну діяльність - адвокатом, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування положень наказу Міндоходів від 16.09.2013 № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення».

Крім того, нормами процесуального законодавства, якими врегульовано питання відшкодування витрат на правничу допомогу, не передбачено обов`язкового подання доказів ведення Книги обліку доходів і витрат.

Згідно з висновками Верховного Суду у постановах від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 01.10.2019 у справі №815/1479/18, від 29.10.2020 у справі № 686/5064/20 предметом спірних правовідносин є фактичне понесення витрат на правову допомогу та їх відшкодування відповідною стороною у справі. Облік отриманих доходів адвокатом та в подальшому його оподаткування не є предметом спору та не повинно перевірятися при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Більш того, наказ Міністерства доходів і зборів від 16.09.2013 № 481 втратив чинність на підставі наказу Міністерства фінансів № 261 від 13.05.2021.

У даному випадку правову допомогу надає АО «ПРАВО ГАРАНТ», як юридична особа, яка отримує дохід шляхом безготівкових нарахувань на відповідний банківський рахунок, що виключає обов`язок та необхідність ведення обліку доходів у відповідній книзі.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Водночас суд зауважує, що навіть за умови визначення у договорі фіксованого розміру гонорару адвоката, суд оцінюючи такий розмір має надавати оцінку всім складовим таких витрат та може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Так, у постанові Верховного Суду від 17.05.2023 по справі №560/3073/20 зазначено, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Разом з тим, принциповим під час вирішення цього питання є перевірка судом доведеності стороною відповідності таких витрат критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності та їх співмірності зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг та ціною позову.

Представлений адвокатом на розгляд суду обсяг матеріалів був достатнім для вирішення судом справи та прийняття рішення про задоволення позову ТОВ «ІНТЕРМЕТГРУП».

Предмет спору у цій справі є складним, наслідком чого є розгляд справи за правилами загального позовного провадження, проведення декількох судових засідань.

При цьому участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами. У контексті викладеного суд вважає за необхідне зазначити, що підготовче судове засідання, призначене на 18.01.2024, та судове засідання, призначене на 22.02.2024, хоча і не фіксувалось технічними засобами (у зв`язку з надходженнями клопотань представника відповідача про відкладення розгляду справи), представник позивача все одно прибувала до суду та приймала участь у справі.

Судова практика по розгляду відповідної категорії справ хоча і є сформованою, проте очевидним є те, що підготовка позовної заяви вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Як обґрунтування позовних вимог у позовній заяві, так і надані до суду матеріали систематизовані по господарських операціях із контрагентами позивача. Таким чином, на переконання суду, збір, аналіз, підготовка та подання до суду значної кількості письмових матеріалів у даній справі потребували значних витрат часу адвоката.

Зважаючи на критерії реальності витрат на професійну правничу допомогу, судом встановлено, що відображені в акті прийому-передачі наданих послуг за Договором від 07.03.2024 № С344-ЗП/1 види наданих послуг є достовірними та необхідними, оскільки підлягали вчиненню при зверненні до суду та під час розгляду справи.

Разом з тим, суд вважає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на рівні 50 000,00 грн є завищеним та не відповідає критерію розумності, справедливості та співмірності зі складністю справи. До того ж, стягнення витрат у заявленому розмірі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

Суд, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару, який заявлено товариством до стягнення з відповідача, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі, у зв`язку з чим заява представника позивача підлягає частковому задоволенню.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин сьомої статті 134 КАС України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх не співмірності.

Суд бере до уваги позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22, відповідно до якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу як це передбачено частиною сьомою статті 134 КАС України, однак, не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першої-четвертої статті 134 КАС України і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Таким чином, з огляду на те, що витрати у сумі 50000 грн є неспівмірними з наданим адвокатом обсягом послуг, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин не змінювалось, проаналізувавши зроблений позивачем розрахунок, а також враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, суд дійшов висновку про необхідність зменшити понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу до 20000 грн (40% від суми заявлених витрат).

Керуючись статтями 77, 132, 134, 139, 143, 252, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача адвоката Зеленої Руслани Вячеславівни про стягнення судових витрат на правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн (двадцять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНТЕРМЕТГРУП», місцезнаходження: вул.Незалежної України, буд.39-А, м.Запоріжжя, 69001; .

Відповідач - Головне управління ДПС у Запорізькій області; місцезнаходження: пр.Соборний, буд.166, м.Запоріжжя, 69107; код ЄДРПОУ ВП 44118663.

Додаткове рішення у повному обсязі складено та підписано 01.04.2024.

Суддя К.В.Мінаєва