Справа № 320/6344/24
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року № 320/6344/24

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

03.02.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 22.02.2024, просить суд:

- зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) закінчити виконавче провадження ВП № 61030367 зі стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 80 325,83 грн;

- зобов`язати Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна та грошових коштів ОСОБА_1 , який накладений постановами Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 21.01.2020 року, 27.08.2020 року, 29.10.2020 року, 02.11.2021 року та 05.09.2023 року у виконавчому провадженні ВП № 61030367.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Дарницьким районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у межах виконавчих проваджень по стягненню боргу з ОСОБА_1 згідно виконавчого листа №2-8002/12, виданого Дарницьким районним судом міста Києва 10.07.2013, було стягнуто лише 13 515 грн, проте виконавчий збір визначено у розмірі 80 325,83 грн. Позивач 27.09.2023 звернулась до відповідача із заявою про закінчення виконавчого провадження №61030367, проте відповіді відповідачем не надано. Позивач вказує, що в межах примусового стягнення в рахунок погашення боргу було стягнуто лише 13 515 грн, перед ПАТ «Універсалбанк» заборгованість відсутня, позивач виконала умови угоди в добровільному порядку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 29.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

20.03.2024 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначив, що в ході здійснення виконавчого провадження №61030367 державним виконавцем вжито заходи примусового виконання рішення, а саме накладено арешт на майно (кошти) боржника, звернуто стягнення на доходи боржника. Державним виконавцем може бути прийнято рішення щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору, як на стадії відкриття виконавчого провадження, так і на стадії його завершення. Постанова про стягнення виконавчого збору є окремим виконавчим документом, на виконання якого відкрито окреме провадження №61030367, дії в якому вчиняються державним виконавцем у встановленому Законом порядку. Таким чином, у державного виконавця були усі підстави для винесення постанови від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору та відкриття виконавчого провадження №61030367 у відповідності до ч.3 ст.40 Закону «Про виконавче провадження». Наразі підстави для вчинення запитуваних скаржником дій (зняття арешту з майна боржника та закінчення виконавчого провадження) відсутні. Тому вимога про зобов`язання відповідача про зняття арешту з майна та закінчення виконавчого провадження №61030367 є безпідставною, тому відсутні підстави для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

10.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2-8002/12 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість в загальній сумі боргу 803258,33 грн.

Державним виконавцем ВДВС Дарницького районного управління юстиції у м. Києві 24.07.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №39080620. Боржником визначено ОСОБА_1 .

16.04.2015 державним виконавцем органу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції винесено постанову у виконавчому провадженні №39080620 про повернення виконавчого листа №2-8002/12, у зв`язку з відсутню у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення.

20.10.2015 старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. відкрито виконавче провадження №49079244 з примусового виконання виконавчого листа №2-8002/12, виданого 10.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва. Боржником визначено ОСОБА_1 .

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. 20.10.2015 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49079244 у розмірі 80325,83 грн.

26.12.2019 головним державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-8002/12, у зв`язку з надходженням письмової заяви про повернення виконавчого документу стягувачу.

05.06.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62279960 з примусового виконання виконавчого листа №2-8002/12, виданого 10.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва. Боржником визначено ОСОБА_1 .

11.11.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Русецьким П.С. винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-8002/12, у зв`язку з надходженням письмової заяви про повернення виконавчого документу стягувачу. Вказано, що залишок заборгованості за виконавчим документом становить 731 466,10 грн, стягнуто основної винагороди приватного виконавця в сумі 4517,56 грн.

21.01.2020 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Малівською Н.І. відкрито виконавче провадження №61030367 з примусового виконання постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 80325,83 грн. Боржником визначено ОСОБА_1 .

В подальшому в межах виконавчого провадження №61030367 з примусового виконання постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору, державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Малівською Н.І. винесені постанови про арешт коштів боржника від 27.08.2020, від 29.10.2020, від 02.11.2021, від 05.09.2023.

02.10.2023 позивач звернулась до начальника Дарницького районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві ЦМУМЮ (м. Київ) із заявою про закінчення виконавчого провадження №61030367 про стягнення виконавчого збору та зняття арешту з майна та грошових коштів, оскільки відділ виконавчої служби стягнув з позивача лише незначну частину боргу, а потім (26.12.2019) на вимогу стягувача повернув виконавчий документ стягувачу.

Доказів надання відповіді на звернення позивача суду не надано.

Питання правомірності стягнення з відповідача суми виконавчого збору є предметом розгляду у цій справі.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 15 Закону №1404-VIII сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону №1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, серед переліченого: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки, а також виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, з урахуванням вказаного, зокрема: 1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; 2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; 3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; 16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; 18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; 22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 №1404-VIII).

Згідно з абз.1 ч.1 ст.19 Закону №1404-VIII сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи (ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Згідно з ч.5 ст.19 Закону №1404-VIII боржник, серед іншого, зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч. 8 ст. 19 Закону №1404-VIII).

Суд зазначає, що згідно з п.1 ч.1ст.26 Закону №1404-VIIIвиконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону- за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно з ч. 5ст. 26 Закону №1404-VIIIвиконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до положень частини першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" №2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, у частині другій статті 27 Закону № 1404-VIII слова "фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом" замінено словами "підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів".

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми фактичного стягнення, а від суми, яка підлягає стягненню.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Так, частиною дев`ятою вказаної статті передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до змісту п.1 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч. 3ст. 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Отже, з аналіз наведених норм законодавства свідчить, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у випадку, коли він подав письмову заяву про повернення йому виконавчого документа, відповідно до приписів ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII, виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, винесеної державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа.

Як встановлено судом, 20.10.2015 старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. відкрито виконавче провадження №49079244 з примусового виконання виконавчого листа №2-8002/12, виданого 10.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва. Боржником визначено ОСОБА_1 .

Одночасно з відкриттям виконавчого провадження, старшим виконавцем Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві Малівською Н.І. 20.10.2015 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49079244 у розмірі 80325,83 грн.

Матеріали справи свідчать, що 29.12.2019 державний виконавець, керуючись п.1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу №49079244, на підставі заяви стягувача.

В подальшому постанову від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №49079244 у розмірі 80325,83 грн було виділено в окреме виконавче провадження. Як наслідок, 21.01.2020 державним виконавцем Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Малівською Н.І. відкрито виконавче провадження №61030367 з примусового виконання постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 80325,83 грн. Боржником визначено ОСОБА_1 .

У постанові про стягнення виконавчого збору від 20.10.2015 ВП №49079244 державним виконавцем визначено суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню з боржника у розмірі 80325,83 грн, (тобто, 10% від суми зазначеної у виконавчому листі №2-8002/12, виданому 10.07.2013 Дарницьким районним судом м. Києва, а саме - 803258,33 грн).

Суд відхиляє доводи позивача про те, що обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору є фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень, а саме стягнення самої суми коштів за виконавчим документом.

Суд вважає їх помилковими, оскільки виходячи з положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання" від 03.07.2018 №2475-VIIIзаконодавець не пов`язує дії державного виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених статтею 10 Закону №1404-VIII, з підставою для стягнення виконавчого збору.

Такою підставою, з огляду на зміст частин першої, четвертої, дев`ятої статті 27, частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII є лише факти: відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення; не виконання рішення суду в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження; несплата боржником виконавчого збору на час закінчення виконавчого провадження.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону №1404-VIII без реального стягнення суми боргу не створює умови для стягнення з боржника подвійної суми виконавчого збору, оскільки ст.27 Закону №1404-VIII установлює загальні правила стягнення виконавчого збору виконавцем, а ст. 40 цього Закону є спеціальною нормою, яка регулює окремі випадки стягнення виконавчого збору, а тому загальні правила застосовуватися не можуть.

Тобто, вичерпний перелік підстав та умов, за якими виконавчий збір не стягується, визначений статтею 27 Закону № 1404-VIII, не застосовується до цих правовідносин. Крім того, примусове виконання судового рішення розпочинається з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Суд повторно звертає увагу позивача на те, що частина друга статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII щодо стягнення виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом діяла до 28 серпня 2018 року.

Отже, після 28 серпня 2018 року розмір виконавчого збору розраховується не від суми яка фактично стягнута, а від суми яка підлягає стягненню.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 11.08.2022 у справі №640/23271/21.

При цьому суд зазначає, що на момент винесення постанови від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 80325,83 грн разом з відкриттям виконавчого провадження, державний виконавець не міг передбачити суму, яка буде стягнута в примусовому порядку, а тому державним виконавцем визначено 10% від суми боргу.

Сума виконавчого збору (основної винагороди), визначена виконавцем у постанові про її стягнення, яка винесена одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є винагородою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

На момент винесення постанови від 21.01.2020 про відкриття виконавчого провадження №61030367 з примусового виконання постанови Дарницького районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) від 20.10.2015 про стягнення виконавчого збору у розмірі 80325,83 грн, діяла редакція статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII після 28.08.2018 про стягнення 10% виконавчого збору від заявленої суми стягнення.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачем не надано жодних доказів погашення суми боргу, умови погашення, строки погашення, що позбавляє суд надання оцінки доводам позивача про стягнення державним виконавцем лише частини суми боргу.

Натомість Автоматизована система виконавчого провадження за ВП №49079244 містить інформацію про вчинення державним виконавцем, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» переліку дій для належного виконання виконавчого листа.

Таким чином, позовні вимоги в даній частині не підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є не обґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. К.Заслонова, 16, м. Київ, 02099, ) про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Суддя Парненко В.С.