Справа № 140/534/24
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

01 квітня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/534/24 пров. № А/857/3289/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Курильця А. Р.
суддів -Мікули О. І.
Пліша М. А.

перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі № 140/534/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Не погодившись із прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Однак вказана апеляційна скарга не відповідає вимогам, встановленим статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до неї не додано документа про сплату судового збору.

Відтак ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Копію зазначеної ухвали скаржник отримав 12 березня 2024 року згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 656, що підтверджується відповідним документом про її отримання в матеріалах справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, скаржник подав заяву в якій, посилаючись на постанову Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року в справі № 1111/3678/12, просить звільнити від сплати судового збору.

Колегія суддів відхиляє посилання позивача на постанову Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року в справі № 1111/3678/12 відповідно до якої провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділом VII ЦПК України в редакції 2004 року та у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року, ні Законом України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» із наступними змінами до нього (частина перша статті 3) не передбачено необхідність сплати судового збору за подання стороною виконавчого провадження скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то за подання скарги судовий збір не сплачується, з огляду на наступне.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України.

КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу (частина друга статті 382 КАС України); визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (частина перша статті 383 КАС України).

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статті 287 цього Кодексу (частина восьма статті 382 КАС України).

З прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач, звертаючись до суду із скаргою заявила вимоги наступного характеру:

1) визнати неправомірною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області, щодо рішення Волинського окружного адміністративного суду від 02.11.2021 у справі №140/7228/21 (виконавчий лист №747/2022 від 20.01.2022);

2) зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області вжити заходи примусового виконання рішення, визначені Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення від 02.11.2021 у справі №140/7228/21 (виконавчий лист №747/2022 від 20.01.2022).

Як зауважила Велика Палата Верховного Суду, у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату позивач хоче досягнути унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи у межах заявлених вимог, але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених кодексом. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 4 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).

Заявлені позивачем вимоги чітко відповідають способу судового захисту, який передбачений п.4 ч.1 ст.5 КАС України: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Водночас, з огляду на характер правовідносин та склад учасників, розглядуване провадження №140/534/24 є справою з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця (ст.287 КАС України).

Колегія суддів наголошує, що найменування позовної заяви з якою звернулася позивачка до суду «скарга», жодним чином не змінює її правової природи з огляду на характер заявлених вимог.

Така за формою і змістом не відповідає вимогам ст.383 КАС України, відтак прийнята судом до розгляду в порядку ст.287 КАС України.

На відміну від положень цивільного (ст.447 ЦПК України) та господарського судочинства (ст.339 ГПК України), які встановлюють можливість звернутися із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, порушено їхні права чи свободи, адміністративне судочинство передбачає звернення із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду (ст.383 КАС України), яка розглядається в межах адміністративної справи, в якій постановлено відповідне рішення суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України, а саме окрему ухвалу.

При цьому серед вимог до такої заяви відповідно до п.9 ч.2 ст. 383 КАС України, міститься документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Також апеляційним судом з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що ОСОБА_1 в межах адміністративної справи 140/7228/21 неодноразово зверталася із заявами про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та ухвалами суду від 26 квітня 2022 року та від 07 вересня 2023 року в задоволенні таких було відмовлено.

Колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлена права звернутися в межах адміністративної справи 140/7228/21 із заявою в порядку ст.383 КАС України.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з огляду на наступне.

У встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Разом з тим, особі, яка подавала апеляційну скаргу, необхідно роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду про відмову у відкритті провадження в справі 140/534/24.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі № 140/534/24 повернути скаржнику.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє права на повторне подання апеляційної скарги в порядку, встановленому процесуальним законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш