Справа № 640/8089/21
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року № 640/8089/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом громадянина ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києві звернувся громадянин ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо незарахування періоду проходження ОСОБА_1 служби в органах внутрішніх справ (час вимушеного прогулу) з 25.10.2014 по 18.02.2020 на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України до вислуги років та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України зарахувати трудовий стаж ОСОБА_1 за період з 25.10.2014 до 12.05.2020 включно до вислуги років, визнати безперервним стаж роботи (час вимушеного прогулу), видавши відповідний наказ;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо невиплати заробітної плати та нездійснення відрахувань до Пенсійного фонду під час перебування ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України в період з 28.02.2020 по 12.05.2020 та стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 заробітну плату за період з 28.02.2020 по 12.05.2020 з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України внести зміни до запису у трудовій книжці, зазначивши час, з якого ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ України відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва та причину звільнення з органів внутрішніх справ України;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України направити відомості до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві для зарахування страхового стажу ОСОБА_1 в період з 15.08.1995 по 12.05.2020 з розбивкою по роках та місяцях.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.03.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа отримана Київським окружним адміністративним судом за належністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.02.2024 справу прийнято до провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачем до суду 05.03.2024 подано відповідь на відзив, згідно якого він уточнює позовні вимоги та просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у незарахуванні часу вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України зарахувати час вимушеного прогулу з 25.10.2014 до 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, визнати стаж роботи (проходження служби) безперервним, видавши відповідний наказ;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у невиплаті грошового забезпечення та нездійсненні відрахувань єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду під час проходження ОСОБА_1 служби на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України в період з 28.02.2020 по 12.05.2020;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 грошове утримання за період з 28.02.2020 по 12.05.2020 (00 років 2 місяці 14 днів) з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів;

- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості про вислугу років ОСОБА_1 за період з 15.08.1995 по 12.05.2020 (з урахуванням часу вимушеного прогулу у період з 25.10.2014 по 27.02.2020) з розбивкою по роках та місяцях для зарахування до страхового стажу.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача щодо не зарахування часу вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020 до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ та невиплати грошового утримання за період з 28.02.2020 по 12.05.2020.

Відповідачем до суду подано відзив, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17330/14, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020, зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України поновити ОСОБА_1 на службі в органах внутрішніх справ України в Міністерстві внутрішніх справ України на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді у Міністерстві внутрішніх справ України підлягає до негайного виконання.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №138 о/с від 28.02.2020 «Про особовий склад» на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17330/14 у частині, яка допущена до негайного виконання, ОСОБА_1 поновлено на службі в органах внутрішніх справ України Міністерства внутрішніх справ України на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №381 о/с від 12.05.2020 «Про особовий склад» по апарату Міністерства, відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ звільнено полковника міліції ОСОБА_1 (М-086234) з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів у зв`язку з відсутністю можливості подальшого використання на службі) з 12.05.2020.

Вислуга років на день звільнення зі служби в календарному обчисленні складає 19 років 05 місяців 03 дні.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №735 о/с від 15.10.2020 «Про особовий склад» скасовано на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020, в адміністративній справі №826/17330/14, наказ Міністерства внутрішніх справ України від 24.10.2014 №2221 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ.

Позивач 17.02.2021 звернувся із заявою до Міністра внутрішніх справ України, в якій просив на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17330/14 зарахувати до вислуги років трудовий стаж за час вимушеного прогулу шляхом внесення змін до наказу МВС України від 12.05.2020 за №381 о/с та здійснити відповідний запис до трудової книжки.

Листом від 09.03.2021 №К-5184/22 Департамент персоналу МВС України повідомив позивача про неможливість зарахування до його вислуги років служби в органах внутрішніх справ із 07.11.2015, оскільки відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» усі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) 06.11.2015 були звільнені з органів внутрішніх справ з підстав, визначених цим Законом та на момент ухвалення судових рішень про поновлення на службі в органах внутрішніх справ були відсутні як посади, які заміщувалися особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, так і служба в органах внутрішніх справ. Закон не передбачає у жодний спосіб можливість продовження працівниками міліції служби в органах внутрішніх справ після 06.11.2015.

Листом Департамент забезпечення діяльності апарату МВС України від 07.09.2021 №К-23163/09 на заяву позивача щодо надання довідки про нараховані суми грошового забезпечення за період проходження служби в органах внутрішніх справ України за 2014-2020 роки та сплачені страхові внески повідомив, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17330/14 у березні 2020 року позивачу було нараховано грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за один місяць у сумі 8480,44грн. та сплачено єдиний соціальний внесок у сумі 1865,70грн. (22 відсотки).

У подальшому, у жовтні 2020 року на виконання вищезазначеного рішення суду та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020, що набрало законної сили, було нараховано середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 25.10.2014 по 18.02.2020 у сумі 529 421,12грн. та в межах максимальної величини (75 000,00) було сплачено єдиний соціальний внесок у сумі 16 500,00грн. (22 відсотки).

Також, у грудні 2020 року після внесення змін до наказу МВС України від 12.05.2020 №381 о/с (наказ МВС від 04.01.2020 №860 о/с) позивачу було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні і щомісячну грошову допомогу в розмірі окладу за спеціальним званням «полковник міліції» з 12 травня по грудень 2020 року.

Як зазначає позивач, йому у період з 28.02.2020 по 12.05.2020 не було виплачено грошового забезпечення.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 було затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

Пунктом 1 вказаного Порядку встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою.

Суд зазначає, що відповідач заперечує факт наявності у позивача вислуги років, виходячи з відсутності підстав для зарахування до вислуги років позивача період часу вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020 (враховуючи період звільнення позивача з органів внутрішніх справ через скорочення та період його поновлення на посаді судом).

Суд зауважує, що за своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.02.2020 у справі №826/17330/14, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, встановлено факт незаконного звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі наказу Міністра внутрішніх справ України від 24.10.2014 №2221 о/с, визнано протиправним та скасовано вказаний наказ в частині звільнення позивача, а також поновлено його на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України. Вказане рішення в зазначеній частині залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.09.2020.

Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного вище рішення суду, відповідно до наказу МВС України від 28.02.2020 №138 о/с позивача поновлено на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України. Водночас, наказом МВС України від 12.05.2020 №381 о/с позивача 12.05.2020 звільнено через скорочення штатів.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням періоду його вимушеного прогулу, вважається безперервним.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.01.2022 у справі №580/2613/19.

Суд зауважує, що неприпустимим є перекладати тягар помилки відповідача щодо протиправного звільнення позивача на останнього. Безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.

Таким чином, трудовий стаж позивача за період його вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020 підлягає зарахуванню до вислуги років позивача.

Отже, твердження відповідача про незарахування періоду вимушеного прогулу позивача до вислуги років за період служби в органах внутрішніх справ (міліції) є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у незарахуванні часу вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України та зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України зарахувати час вимушеного прогулу з 25.10.2014 до 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, визнати стаж роботи (проходження служби) безперервним, видавши відповідний наказ, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог щодо зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості про вислугу років ОСОБА_1 за період з 15.08.1995 по 12.05.2020 (з урахуванням часу вимушеного прогулу у період з 25.10.2014 по 27.02.2020) з розбивкою по роках та місяцях для зарахування до страхового стажу, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб № 2262-ХІІ від 09.04.1992 передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Частиною першою статті 17-2 Закону №2262-ХІІ визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Наказом МВС України від 17.09.2018 № 760, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.10.2018 №1152/32604, затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань (далі - Інструкція №760).

Відповідно до пункту 1 розділу І ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом 2 розділу визначено, на підставі яких нормативно - правових актів її розроблено.

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 розділу II Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Розділом III Інструкції № 760 визначено порядок організації роботи з оформлення документів для призначення пенсії.

Відповідно до частини першої 1 розділу III Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи: приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 1) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 2) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 3) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).

Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком, забороняється; 1) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 2) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Відповідно до пункту 3 Розділу III Інструкції №760 підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України: обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років).До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до Пункту 4 Розділу III даної Інструкції підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: грошовий атестат; довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення) (додаток д).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлену судом протиправність відмови відповідача, якою позивачу безпідставно не зараховано період вислуги років з 25.10.2014 по 27.02.2020, суд вважає, що для поновлення порушених прав позивача у повному обсязі необхідним є зобов`язання відповідача направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості про вислугу років ОСОБА_1 за період з 15.08.1995 по 12.05.2020 (з урахуванням часу вимушеного прогулу у період з 25.10.2014 по 27.02.2020) з розбивкою по роках та місяцях для зарахування до страхового стажу.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у невиплаті грошового забезпечення та нездійсненні відрахувань єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду під час проходження ОСОБА_1 служби на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України в період з 28.02.2020 по 12.05.2020 та стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 грошове утримання за період з 28.02.2020 по 12.05.2020 (00 років 2 місяці 14 днів) з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Кодексу законів про працю України право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Держава створює умови для ефективної зайнятості населення, сприяє працевлаштуванню, підготовці і підвищенню трудової кваліфікації, а при необхідності забезпечує перепідготовку осіб, вивільнюваних у результаті переходу на ринкову економіку.

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначаються цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено та сторонами визнається, що грошове забезпечення позивачу за період з 28 лютого 2020 року по 12 травня 2020 року (день звільнення позивача із займаної посади згідно з наказом МВС № 381 о/с від 12.05.2020) не нараховувалось та не виплачувалось.

Враховуючи те, що після поновлення позивача на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України з 28 лютого 2020 року відповідними наказами Міністра МВС України не було визначено позивачу розмір його посадового окладу, розмір надбавок тощо та грошове забезпечення в період з 28 лютого 2020 року по 12 травня 2020 року взагалі не було обчислено та нараховано позивачу, а таке належить до повноважень відповідного державного органу, в якому позивач проходить службу, то у такому випадку належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання МВС України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 28.02.2020 по 12.05.2020 з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Київський окружний адміністративний суд, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у незарахуванні часу вимушеного прогулу з 25.10.2014 по 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України зарахувати час вимушеного прогулу з 25.10.2014 до 27.02.2020, тобто 05 років 4 місяці 02 дні, до вислуги років ОСОБА_1 у зв`язку з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України, визнати стаж роботи (проходження служби) безперервним, видавши відповідний наказ.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України, що виявилась у невиплаті грошового забезпечення та нездійсненні відрахувань єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду під час проходження ОСОБА_1 служби на посаді заступника начальника управління з організації розслідування організованої злочинної діяльності та корупції - начальника 1-го відділу Головного слідчого управління Міністерства внутрішніх справ України в період з 28.02.2020 по 12.05.2020.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період з 28.02.2020 по 12.05.2020 з вирахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відомості про вислугу років ОСОБА_1 за період з 15.08.1995 по 12.05.2020 (з урахуванням часу вимушеного прогулу у період з 25.10.2014 по 27.02.2020) з розбивкою по роках та місяцях для зарахування до страхового стажу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Лапій С.М.