Справа № 140/991/24
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/991/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» до Волинської митниці про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» (далі ТзОВ «ДРІМКО», позивач, товариство) звернулося з адміністративним позовом до Волинської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023, а також картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.10.2023 позивачем через декларанта було подано на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці для митного оформлення партію товару:

-товар № 1. «Тканина пофарбована, однотонна, полотняного переплетення, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 37 551 м/п, 84 489,75 м2, за ціною 0,48 доларів США за 1 м/п (~ 0,213 дол. США за 1 м2), вартістю 18 024,48 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 29 372 м/п, 66 087 м2, за ціною 0,50 доларів США за 1 м/п (~ 0,222 дол. США за 1 м2), вартістю 14 686,00 доларів США.

-товар № 2. «Тканина полотняного переплетення, з малюнком нанесеним шляхом вибивання з однієї сторони, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 11 496 м/п, 25 866 м2, за ціною 0,54 доларів США за 1 м/п (~ 0,24 дол. США за 1 м2), вартістю 6 207,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 13 014 м/п, 29 281,5 м2, за ціною 0,56 доларів США за 1 м/п (~ 0,248 дол. США за 1 м2), вартістю 7 287,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-90 г/м2 - 5 526 м/п, 12 433,5 м2, за ціною 0,58 доларів США за 1 м/п (~ 0,257 дол. США за 1 м2), вартістю 3 205,08 доларів США.

- товар № 3. «Тканина атласного переплетення, з ниток різних кольорів, виготовлена з синтетичних комплексних текстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/- 100 г/м2 - 20327 м/п, 45735,75 м2, за ціною 0,73 доларів США за 1 м/п (~ 0,324 дол. США за 1 м2), вартістю 14 838,71 доларів США.

Загальна вартість товару становить 64 249,95 доларів США, що імпортується згідно Контракту № 03-12/19 від 03.12.2019 року, укладеного із компанією ZHEJIANG FENGYUAN CHEMICAL FIBRE CO., LTD (Китайська Народна Республіка) та інвойсу № 2023С11 від 03.08.2022 року.

Для митного оформлення на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці було подано ряд документів. Митну вартість товару, визначено за ціною контракту з урахуванням витрат на перевезення товару водним, наземним транспортом до кордону України та супутніх витрат на навантажувально/розванатжувальні роботи, а також винагорода експедитора, в порядку, передбаченому статтею 58 Митного кодексу України.

Проте, відповідач не погодився із визначеною декларантом митною вартістю і 10.10.2023 винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 та прийнято картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Представник позивача зазначає, що товариством подано усі документи, які не містять розбіжностей, а в оскаржуваному рішенні відповідачем не зазначено наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності заявлених відомостей, а також належного мотивування при витребуванні додаткових документів під час контролю визначення митної вартості щодо вичерпного роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість оформлення товарів.

Також представник позивача вказав, що відповідач надав неправдиві відомості про порівнюваний товар, відомості про який приймався за основу для коригування митної вартості товару, що імпортувався позивачем. Так, дослідивши надані Львівською та Миколаївською митницями митні декларації у відповідь на адвокатський запит, можна дійти висновку, що митний орган безпідставно застосував для коригування митної вартості товару декларації № UA209230/2023/88391 від 21.08.2023 року на товар 3, № UA504080/2023/3249 від 05.10.2023 на товар 1 та № UA504080/2023/2734 від 08.08.2023 на товар 2.

По перше, згідно гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товару, згідно усіх використаних для коригування джерел інформації щодо всіх груп товарів відомості про митну вартість становить 5.53 дол.США/кг. тобто є однаковою.

В той же час, у гр. 30 Рішення митна вартість для кожної групи товарів була скоригована по різному щодо вартісних показників, що не відповідає відомостям, зазначеним у гр. 33 цього ж Рішення.

За таких обставин, або відомості у гр. 33 Рішення є недостовірними або митна вартість була скориговано неправильно.

У будь-якому випадку, такі розбіжності є достатніми для скасування спірного рішення про коригування митної вартості товару.

По друге предметом імпорту є різні типи тканин із різною щільністю, типом тощо. При цьому, у групі товарів № 1 є три асортименти тканин із різною ціною, у групі 2 два асортименти із різною ціною та один асортимент у третій групі.

Однак, Відповідач у гр. 33 оспорюваного рішення прирівняв таку тканину між собою та визначив для них однакову вартість - 5,53 дол. США/кг, що не може відповідати дійсності, оскільки вартість таких тканин, з огляду на її склад аж ніяк не може бути однаковою.

У гр. 30 оспорюваного Рішення про коригування для кожної групи товарів Відповідач вже по різному скоригував її митну вартість, але вона є однаковою для групи товарів, що також є недопустимим з огляду на різний асортимент тканин у кожній групі товару.

Таким чином, і з цієї підстави скоригована Відповідачем митна вартість товару за спірним Рішенням викликає значний сумнів та можна однозначно стверджувати про її недостовірність.

На такі розбіжності зверталась увага Відповідача у заяві від 27.12.2023 року № 27-12/23. Однак, у листі від 05.01.2024 року № 7.3-2/7.3-15-02/13/252 такі зауваження Позивача були проігноровані та залишені без відповіді та пояснень.

По третє, згідно наданих Миколаївською та Львівською митницею декларацій вбачається, що:

Група товарів 1, МД № UA50408Q/2023/3249 від 05.10.2023 року.

Код товару за УКТ ЗЕД, опис, обсяг товару і країна його імпорту є схожими оцінюваному товару, однак інші відомості суттєво відрізняються.

Зокрема, за МД № UA504080/2023/3249 від 05.10.2023 року предметом імпорту був один асортимент товару, а у нашому випадку - три з різною ціною.

Крім того, умови поставки товару за МД № UA504080/2023/3249 є СРТ UA Суми, а у нашому випадку FOB CN Шанхай.

Група товарів 2. МД № UA504080/2023/2734 від 08.08.2023 року.

Код товару за УКТ ЗЕД, і країна його імпорту є схожими оцінюваному товару, однак інші відомості суттєво відрізняються.

Зокрема, за МД № UA504080/2023/3249 від 05.10.2023 року предметом імпорту був один асортимент товару, а у нашому випадку - два з різною ціною.

Крім того, умови поставки товару за МД UA504080/2023/2734 є СРТ UA Суми, а у нашому випадку FOB CN Шанхай.

Також, обсяг товару є вдвічі більшим, аніж у випадку позивача, а також порівнювані товари мають різний опис.

Група товарів 3. МЛ № UA209230/2023/88391 від 21.08.2023 року.

Код товару за УКТ ЗЕД, і країна його імпорту є схожими оцінюваному товару, однак інші відомості суттєво відрізняються.

Зокрема, за МД № UA209230/2023/88391 від 05.10.2023 року предметом імпорту була тканина з ниток різних кольорів, виготовлена з комплексних текстурованих ниток поліефіру. У нашому випадку предметом імпорту була атласна тканина. Порівнювані тканини мають суттєво різну ціну.

Крім того, умови поставки товару за МД UA209230/2023/88391 є CIF PL Gdynia, а у нашому випадку FOB CN Шанхай.

Також, обсяг товару ввезеного позивачем був на тону більшим, аніж у порівнюваному.

Такі розбіжності дають підстави стверджувати, що коригування митної вартості не відповідало вищенаведеним принципам ГАТТ щодо приблизно однакових обсягах порівнюваних товарів, а також умов поставок.

Вважає, що відповідач при коригуванні митної вартості товару грубо порушив вимоги частин 1, 2 статті 64 МК України та статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, використавши для такого коригування МД, які є не достовірним джерелом інформації саме щодо оцінюваної партії товару. Тому, з наведених підстав вважає, що рішення про коригування митної вартості товарів від 10.10.2023 №UA205100/2023/000022/2 та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та (виклику) повідомлення сторін (а.с.127).

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву від 14.02.2024 позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову (а.с.130-141), мотивуючи тим, що під час перевірки документів, поданих для підтвердження заявленої митної вартості товару встановлено, що митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності, а саме встановлено:

1) в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 зазначено коносамент № 273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 року №205100/2023/008140 (далі МД);

2) в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 відправником зазначено LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o., договір з якою не надано декларантом до митного оформлення;

3) у платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, про що в митного органу відсутня інформація;

4) у платіжному дорученні № 2 від 28.07.2023 року вказано рахунок-фактуру № 2023C11 від 13.07.2023, про що в митного органу відсутня інформація;

5) згідно пункту 3.1 3овнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 03.12.2019 № 03-12/19 оплата за товар здійснюється наступним чином»: передоплата 30% від загальної суми вартості товару та 70% перед відвантаженням товару, про що в митного органу відсутня інформація (наголошуємо, що п.3.1 ДОГОВОРУ від 03.12.2019 № 03-12/19 надано декларантом до митного оформлення в такій редакції).

Крім того в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор» наявна інформація про митне оформлення подібного товару ,митна вартість якого значно вища. Відповідно до гр. 20 МД № 23UA40U0 від 09.10.2023 року товар поставлявся на умовах FOB, CN Shanghai.

Зауважує, що відповідно до митного законодавства митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказане призвело до обґрунтованих сумнівів митниці в частині підтвердження складових митної вартості товару, а саме відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари .

Також, представник відповідача зазначила, що згідно з пунктом 2.1 Договору № 03-12-19 від 03.12.19 року, продавець поставляє продукцію на умовах FOB, що вказується в Інвойсах, відповідно до Інкотермс 2020. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати пояснюють, що FOB (Free on Board Вільно на борту) відноситься до термінів групи F і регулює договірні відносини, за яких продавець не оплачує основне перевезення товару. Термін використовується лише для водного транспорту. За умов поставки FOB відповідальність за вантаж переходить від продавця на покупця після розміщення вантажу на борту судна, основне перевезення (морський фрахт) оплачує покупець. Усі витрати і ризики з доставки товару до порту призначення, перевантаження і транспортування на склад, а також митного оформлення, лягають на покупця. Відповідно до інформації зазначеної в гр. 44 МД № 23UA40U0 від 09.10.2023 року до митного оформлення було подано копію митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429, в якій зазначено коносамент № 273376239, однак до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF. Звертаємо увагу, що коносамент (Bill of Lading) документ, що видається морським перевізником вантажу його відправнику, що засвідчує прийняття вантажу до перевезення і містить зобов`язання доставити вантаж до пункту призначення і передати його одержувачу. В момент відправлення вантажу морським транспортом відправник повинен укласти договір перевезення із морським перевізником, визначивши пункт призначення, умови перевезення та оплати. Виписуванням коносаменту перевізник підтверджує укладання такого договору, при цьому всі основні умови цього договору переносяться в коносамент. Коносамент виписується (підписується капітаном або аґентом перевізника) винятково в момент прийняття вантажу на борт. Таким чином підписаний коносамент одночасно виступає і документом, що підтверджує факт передачі вантажу для доставки (замінює акт приймання-передачі). А отже, розбіжності у номерах коносаментів слугували обґрунтованою підставою для вимога митниці про надання додаткових документів, які б дали можливість ці сумніви усунути. Вищевказане слугувало підставою для сумніву митного органу щодо відношення коносаменту № HYSF від 11.08.2023 року до вищезазначеної поставки товарів, оскільки коносамент при здійсненні транспортування морським видом транспорту є основним документом, що підтверджує здійснення поставки товару.

Відповідно до інформації зазначеної в гр. 44 МД № 3UA40U0 від 09.10.2023 року до митного оформлення було подано копію митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429, в якій зазначено, що відправником товару є LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o. Разом з тим зазначаємо, що зовнішньоекономічний договір укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Дрімко» та компанією «Zhejiang Fengyuan Chemical Fibre Co. Ltd» від 03.12.2019 року за № 03-12-19. Звертаємо увагу, що відповідно до відомостей зазначених гр. 44 МД № 23UA40U0 від 09.10.2023 року, договору з компанією LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o до митного оформлення не надано. Посилання на документи, які не було подано до митного оформлення та контролю не дають можливості перевірити чи мають дані документи відношення до поставки товару та підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Окрім цього зазначаємо, що вказане також призвело до сумнівів митниці в частині впливу третіх осіб на формування ціни товару, що призводить до обґрунтованих сумнівів у частині підтвердження витрат на транспортування, які є однією зі складових митної вартості. Відповідно до п.3,4,6 ч.2 ст.53 Митного кодексу України рахунок-фактура (інвойс) та якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, транспортні (перевізні) документи є документами, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. Згідно з п.ІІ Постанови правління Національного банку України від 28.07.2008 № 216 «Про затвердження Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах» платіжна інструкція повинна містити обов`язкові реквізити. Відповідно до пункту 2.2 Положення про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, відповідно до якого у платіжному дорученні платник повинен заповнити реквізит "Призначення платежу" в іноземній валюті таким чином, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування бенефіціару коштів в іноземній валюті. При цьому надати повну інформацію про документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів, означає надати реквізити як зовнішньоекономічного договору (контракту), так і рахунку-фактури (інвойсу), згідно з якими здійснюється оплата. Саме ці документи і дозволяють ідентифікувати платіжне доручення з поставкою оцінюваного товару. Без ідентифікації на основі посилання на такі документи платіжне доручення як доказ не може вважатися достатнім для доведення митної вартості певної партії товару. Так само платіжне доручення не є достатнім доказом митної вартості певної поставки товару в разі зазначення у ньому лише зовнішньоекономічного договору, на основі якого здійснена поставка певного товару.

Так, до митного оформлення було подано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах № 1 від 29.05.2023 року, в графі 70 «Призначення платежу» вказано передоплата відповідно до контракту 03-12/19 DD від 03.12.2019 року, рахунок-фактура № FY2023C11 DD 22.05.2023 року. Також, до митного оформлення було подано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах № 2 від 28.07.2023 року, в графі 70 «Призначення платежу» вказано передоплата відповідно до контракту 03-12/19 DD від 03.12.2019 року, рахунок-фактура № 2023С11 DD 13.07.2023 року, однак інформація про вищезазначені рахунки-фактури в митного органу відсутня, що підтверджується інформацією зазначеною в гр. 44 МД № 23UA40U0 від 09.10.2023 року.

Крім того, при перевірці заявленої митної вартості товару посадовою особою митниці відповідно до п.п. 2.2.13, 2.2.14 п. 2 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості, затверджених наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 було здійснено порівняння рівня заявленої митної вартості з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари, а також з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (- товар №1 (МД UA504080/2023/3249 05.10.2023; товар №2 МД UA504080/2023/2734 08.08.2023; товар №3 МД UA209230/2023/88391 21.08.2023) та встановлено рівень митної вартості на такий товар у розмірі 5,53 Дол.США/кг.

Вищенаведені обставини слугували беззаперечною підставою для написання картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269 від 10.10.2023 року.

Декларантом вказаний товар оформлено у вільний обіг згідно МД № 23UA47U0 від 11.10.2023 року з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.

Представник відповідача вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA205100/2022/000022/2 від 10.10.2023 року та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205100/2023/000269 від 10.10.2023 року є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими, просила відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Разом з тим, просила зменшити розмір витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

У відповіді на відзив від 22.02.224 представник позивача вказав, що відповідач у своєму відзиві на доводи позовної заяви не заявив жодного контраргументу та окрім вищеописаних заперечень та цитування норм митного законодавства України не висловив будь-яких інших конкретних заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог та їх обґрунтувань. Таким чином, відзив відповідача не можна вважати обґрунтованим та таким, що спростовують правильність доводів позовної заяви, а відтак просив позов задовольнити (арк.спр.176-177).

Інших заяв по суті справи від сторін на адресу суду не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Перевіривши доводи позивача та відповідача у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 09.10.2023 позивачем через декларанта було подано на митний пост «Володимир-Волинський» Волинської митниці для митного оформлення партію товару:

-товар № 1. «Тканина пофарбована, однотонна, полотняного переплетення, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 37 551 м/п, 84 489,75 м2, за ціною 0,48 доларів США за 1 м/п (~ 0,213 дол. США за 1 м2), вартістю 18 024,48 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 29 372 м/п, 66 087 м2, за ціною 0,50 доларів США за 1 м/п (~ 0,222 дол. США за 1 м2), вартістю 14 686,00 доларів США.

-товар № 2. «Тканина полотняного переплетення, з малюнком нанесеним шляхом вибивання з однієї сторони, виготовлена з синтетичних комплексних нетекстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/-80 г/м2 - 11 496 м/п, 25 866 м2, за ціною 0,54 доларів США за 1 м/п (~ 0,24 дол. США за 1 м2), вартістю 6 207,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-85 г/м2 - 13 014 м/п, 29 281,5 м2, за ціною 0,56 доларів США за 1 м/п (~ 0,248 дол. США за 1 м2), вартістю 7 287,84 доларів США;

-поверхнева щільність тканини +/-90 г/м2 - 5 526 м/п, 12 433,5 м2, за ціною 0,58 доларів США за 1 м/п (~ 0,257 дол. США за 1 м2), вартістю 3 205,08 доларів США.

- товар № 3. «Тканина атласного переплетення, з ниток різних кольорів, виготовлена з синтетичних комплексних текстурованих поліефірних ниток (мікрофібра (100% поліестер)), без покриття та просочення (не виявлено неозброєним оком), ширина з пругами +/-225 см:

-поверхнева щільність тканини +/- 100 г/м2 - 20327 м/п, 45735,75 м2, за ціною 0,73 доларів США за 1 м/п (~ 0,324 дол. США за 1 м2), вартістю 14 838,71 доларів США.

Загальна вартість товару становить 64 249,95 доларів США, що імпортується згідно Контракту № 03-12/19 від 03.12.2019 року, укладеного із компанією ZHEJIANG FENGYUAN CHEMICAL FIBRE CO., LTD (Китайська Народна Республіка) та інвойсу № 2023С11 від 03.08.2022 року.

Поставка товару відбувалась на умовах FOB CN SHANGHAI, товар походить з Китайської Народної Республіки.

Для митного оформлення на митний пост «Володимир - Волинський» було подано ряд документів, перелічених у гр. 44 МД № 23UA40U0, а саме:

- пакувальний лист № 2023C11 від 03.08.2023 року;

- рахунок-фактура № 2023C11 від 03.08.2023 року;

- коносамент № HYSF від 11.08.2023 року;

- автотранспортна накладна № TCLU9320868 від 04.10.2023 року;

- сертифікат про походження товару № 23C3305A1187/00013 від 11.08.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 1 від 29.05.2023 року;

- банківський платіжний документ, що стосується товару № 2 від 28.07.2023 року;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № * 201 від 05.10.2023 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 002/10 від 05.10.2023 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. Угода б/н від 30.12.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. Угода б/н від 04.01.2022 року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Дод. Угода б/н від 01.12.2020 року;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 03-12/19 від 03.12.2019 року;

- договір про надання послуг митного брокера № 66/17 від 20.10.2017 року;

- договір (контракт) про перевезення № 111 від 28.07.2023 року;

- копія митної декларації країни відправлення № 23PL322080NU66I429 від 28.09.2023 року та інші документи.

В графах 12, 45 вищезазначеної МД було вказано митну вартість товару в розмірі 2 530 354,17 грн., визначену за ціною контракту з урахуванням транспортних витрат, понесених до кордону України (179917,52 грн., морський фрахт, експедитирські послуги в порту, перевезення наземним транспортом) в порядку, передбаченому ст. 58 Митного кодексу України.

Відповідач, отримавши вищезазначену митну декларацію з документами, надіслав декларанту повідомлення, що:

«За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, в поданих до митного оформлення за митною декларацією (далі - МД) від 09.10.2023 №23UA40U0 виявлено, що документи, подані до митного оформлення не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять розбіжності:

- в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 зазначено коносамент № 273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 № HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 року №205100/2023/008140 (далі МД);

- в копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 відправником зазначено LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o., договір з якою не надано декларантом до митного оформлення;

3) у платіжному дорученні № 1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру № FY2023C11 від 22.05.2023, про що в митного органу відсутня інформація; у платіжному дорученні № 2 від 28.07.2023 року вказано рахунок-фактуру № 2023C11 від 13.07.2023, про що в митного органу відсутня інформація; згідно пункту 3.1 3овнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 03.12.2019 № 03-12/19 оплата за товар здійснюється наступним чином»: передоплата 30% від загальної суми вартості товару та 70% перед відвантаженням товару, про що в митного органу відсутня інформація .

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 53 та статті 54 МКУ, відповідно до наказу ДМСУ від 01.07.2021 № 476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України», декларанту пропонуємо надати в 10-денний термін наступні документи:

- договір з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o,

- коносамент №273376239;

- за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару, та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- виписку з бухгалтерської документації;

- висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

- каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення (згідно графи 15МД країна відправлення Китай).

На таке повідомлення Волинської митниці, декларантом надана відповідь №10-10/23 від 10.10.2023 про недоцільність укладання договору з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z. o. o, але інші вище перелічені документи декларантом не надано, а саме: прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

Декларанту було відмовлено у митному оформленні товару за вищезазначеною митною декларацією, шляхом винесення картки відмови №UA205100/2023/000269 від 10.10.2023, з таких причин: відповідно до пункту 6 статті 54 Митного кодексу України неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у статті 53 Митного кодексу України (а.с.66).

Також роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечить митне оформлення товару, а саме приведення гр. 12, 45 МД у відповідність до рішення про коригування митної вартості товару №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023.

У гр. 33 рішення митний орган, окрім вищезазначеної інформації вказав, що у зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст.60 МКУ) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта митну вартість товару визначено за резервним методом згідно зі ст. 64 МКУ на підставі цінової інформації, наявної у митного органу товар 1 на рівні 5,53 Дол. США/кг за товар №1 МД UA504080/2023/3249 05.10.2023; товар №2 МД UA504080/2023/2734 08.08.2023; товар №3 МД UA209230/2023/88391 21.08.2023. Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу X та ст. 55 МКУ. Декларант вирішив скористатись своїм правом та звернувся до митниці із заявою про випуск товару у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до розділу X та ст. 55 МКУ.

Позивач, не погодившись із рішенням про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023, а також карткою відмови №UA205100/2023/000269, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень

Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частин 1 та 2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст. 53 МК України).

Згідно з частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частини 3 статті 53 МК України, обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини 4 статті 53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з частиною 1 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами частини 2 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом частини 3 статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 54 МК України орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 статті 55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Згідно з положеннями статтей 57 та 58 МК України митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Якщо митна вартість не може бути визначена за першим методом, проводиться процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості. У ході таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим, в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень МК України вбачається, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в частині 2 статті 53 МК України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Суд зазначає, що не наведення митним органом в рішенні про коригування митної вартості товарів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми, чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, випробовування додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод визначення митної вартості товарів.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Як вбачається з матеріалів справи, жодних розбіжностей у документах, які подавались позивачем до митного оформлення товару, не встановлено. Навпаки усі документи складені належним чином, узгоджуються між собою і відображають усі необхідні показники числових значень митної вартості товару. Більше того, дані про ціну імпортованого товару повністю підтверджені митними деклараціями країни-експортера.

Фактично в основу оскаржуваного рішення покладено лише наявність інформації щодо рівнів митної вартості товарів, схожих призначенням, країною виробництва тощо, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів, тобто в основу покладено той факт, що системі ЄАІС ДФС існує інформація про вищу митну вартість подібних товарів.

Разом з тим, інформація щодо вартості аналогічних чи подібних товарів не може бути самостійною підставою для витребування митним органом додаткових документів з метою підтвердження заявленої митної вартості, якщо при цьому подані до митного оформлення разом з митною декларацією документи не містять розбіжностей, ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всі відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Крім того, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в інформаційних системах мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. Такі відомості з об`єктивних причин не можуть містити усієї інформації, що стосується товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем вартості такого товару згідно з даними інформаційної системи, не є беззаперечним доказом для підтвердження висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують сумнів у правильності визначення митної вартості товару та довести обґрунтованість цього сумніву, оскільки саме з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає право вчиняти дії, спрямовані на коригування митної вартості товару.

Як вбачається з матеріалів справи для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості товару декларантом подано ряд документів, а саме: - пакувальний лист № 2023C11 від 03.08.2023 року; рахунок-фактура № 2023C11 від 03.08.2023 року; коносамент № HYSF від 11.08.2023 року; автотранспортна накладна № TCLU9320868 від 04.10.2023 року; сертифікат про походження товару № 23C3305A1187/00013 від 11.08.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 1 від 29.05.2023 року; банківський платіжний документ, що стосується товару № 2 від 28.07.2023 року; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № * 201 від 05.10.2023 року; - документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 002/10 від 05.10.2023 року; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Дод. Угода б/н від 30.12.2022 року, від 04.01.2022 року, від 01.12.2020 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 03-12/19 від 03.12.2019 року; договір про надання послуг митного брокера № 66/17 від 20.10.2017 року; договір (контракт) про перевезення № 111 від 28.07.2023 року; копія митної декларації країни відправлення № 23PL322080NU66I429 від 28.09.2023 року та інші документи.

Разом з тим, рішенням про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023 митну вартість товару визначено за резервним методом. Відповідачем зазначено, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме: метод на основі віднімання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних товарів, що продаються на території України, а також складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни; метод на основі додавання вартості не може бути використаний, оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Митну вартість визначено за резервним методом у зв`язку з наявністю у митного органу цінової інформації з системи АСАУР ДФС.

Разом з тим, суд зауважує, що повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх передбачених статтею 53 МК документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об' єктивних сумнів щодо достовірності наданої декларантом інформації.»

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема: від 08.10.2020 року (справа № 160/4051/19), від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19) та інші. Така практика Верховного суду є усталеною та не змінена по сьогоднішній день.

Отже, із врахуванням вищезазначеної позиції ВС, на думку суду, митний орган необґрунтовано та безпідставно витребував від позивача додаткові документи та відомості.

Зокрема, митний орган витребував від декларанта:

1)Договір з Langowski Logisticks Sp z.o.o;

2)Коносамент № 273376239;

3)За наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

4)виписку з бухгалтерської документації;

5)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями;

6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7)копію митної декларації країни відправлення,

Що стосується кожного окремо витребуваного документу, то слід ще раз зазначити, що під час перевірки правильності визначення митної вартості товару, відповідачем було висловлено наступні підстави витребування додаткових документів:

1. В копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 зазначено коносамент №273376239, до митного оформлення декларант надав коносамент від 11.08.2023 №HYSF згідно графи 44 МД від 09.10.2023 №205100/2023/008140;

2. В копії митної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429 відправником зазначено LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o. договір з якою не надано декларантом до митного оформлення;

3. У платіжному дорученні №1 від 29.05.2023 року вказано рахунок-фактуру N9FY2023C11 від 22.05.2023 про що в митного органу відсутня інформація; - у платіжному дорученні №2 від 28.07.2023року вказано рахунок-фактуру №2023С11 від 13.07.2023, про що в митного органу відсутня інформація; - згідно пункту 3.1 Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 03.12.2019 № 03-12/19 оплата за товар здійснюється наступним чином»: передоплата 30% від загальної суми вартості товару та 70% перед відвантаженням товару, про що в митного органу відсутня інформація.

Щодо кожного витребуваного митницею документу та кожного виниклого сумніву у заявленій митній вартості товару суд встановив наступне.

Послуги з перевезення вантажу та супутні послуги з Китаю (порт Шанхай) до міста Нововолинськ організовувались ПП «МК Логістик» (надалі - Виконавець) на підставі Договору про надання послуг №111 від 28.07.2023 року.

Згідно з п. 1.1. Договору, за ним регламентуються відносини сторін при виконанні Виконавцем доручень Замовника з організації перевезень і транспортно - експедиторського обслуговування.

Пунктом 3.1.1. Договору передбачено, що Виконавець здійснює транспортно - експедиційне обслуговування зовнішньоторговельних вантажів, митне декларування, оплату морського фрахту і термінальних зборів, надання гарантій, а також надання інших супутніх послуг, згідно із заявками Замовника та за його рахунок.

У пункті 3.1.3. Договору встановлено, що Виконавець організовує транспортно - експедиційне обслуговування через своїх партнерів.

Тобто, ПП «МК Логістик» у відносинах з ТОВ «Дрімко» виступає експедитором та здійснює повну організацію перевезення вантажів за всім шляхом слідування з початкової до кінцевої точки слідування.

За загальним правилом, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

У даному випадку експедитор (ПП «МК Логістик») на підставі пункту 3.1.3. вищезазначеного Договору залучав до перевезення вантажу свого партнера компанію Langowski Logisticks Sp z.o.o, a морське перевезення вантажу відбувалось на підставі коносаменту від 11.08.2023 HYSF, у якому й був зазначений залучений ПП «МК Логістик» перевізник - Langowski Logisticks Sp z.o.o.

При цьому, ТОВ «Дрімко» ніяких відносин з компанією Langowski Logisticks Sp z.o.o. не мало, договори з цим перевізником не заключало, а всі транспортні та супутні послуги оплачувались експедитору ПП «МК Логістик», який вже у свою чергу розраховувався із залученими ним перевізниками.

Оскільки, ТОВ «Дрімко» ніяких відносин з компанією Langowski Logisticks Sp z.o.o. не мало, то й надати договір з такою компанією неможливо в силу його відсутності.

Позивач звертав увагу відповідача у листі від 10.10.2023 року № 10-10/23, що повна вартість послуг з транспортування вантажу та супутніх послуг з порту Шанхай до кордону України зазначена у довідці, виданій ПП «МК Логістик» № 002/10 від 05.10.2023 року та складає 179 917,52 грн.

На таку інформацію у гр. 33 спірного рішення про коригування митної вартості товару Відповідач вказав, що п. 2.1. Договору про надання послуг № 111 передбачено узгодження деталей перевезення у Заявці, яка не була подана митному органу.

Відтак, оскільки таке зауваження з боку Відповідача не мало місце до моменту коригування митної вартості товару, то до заяви від 27.12.2023 року було додано завірені копії:

-Заявки у вигляді Доповнення № 1 від 01.08.2023 року до договору № 111 від 28.07.2023 року, якою узгоджено деталі перевезення вантажу від порту Шанхай (Китай) до порту Гданськ (Польща) на суму 3 160,00 дол. США;

-Заявки у вигляді Доповнення № 2 від 03.10.2023 року до договору № 111 від 28.07.2023 року, якою узгоджено деталі перевезення вантажу від порту Гданськ до міста Нововолинськ (Україна) на суму 2 200,00 дол. США.

При цьому, докази оплати послуг з перевезення вантажу не надавались, оскільки вони не оплачені Позивачем у повному обсязі та є його заборгованістю перед експедитором, яку останній може стягнути або врегулювати у порядку, встановленому законом. Тобто, ці взаємовідносини є господарськими, а Відповідач не має право втручатись у взаємовідносини сторін та нав`язувати їм своє бачення виконання обов`язків за договором.

Тому, доводи Відповідача у листі від 05.01.2024 року, про ненадання банківських платіжних документів про оплату послуг з перевезення вантажу не заслуговують на увагу із вищенаведених підстав.

Крім того, згідно висновку Верховного суду, викладеному у Постанові від «31» травня 2019 року у справі № 804/16553/14, довідка про транспортні витрати є достатнім та допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Що стосується зауваження до декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429, то така декларація є транзитною, за нею товар слідував з порту міста Гданськ до кордону України.

Слід зауважити, що позивачем до заяви від 27.12.2023 року на вимогу Відповідача було надано декларацію країни відправлення № 02718568 із нотаріально посвідченим перекладом на українську мову, у якій у відповідній графі також зазначено коносамент № 273376239. Відтак, є всі підстави вважати, що такий номер коносаменту був автоматично перенесений й до транзитної декларації від 28.09.2023 № 23PL322080NU66I429.

Позивач пояснював Відповідачу, що зазначений у вищевказаних деклараціях коносамент № 273376239 у ТОВ «Дрімко» відсутній.

Транспортування вантажу морським транспортом по всьому маршруту слідування відбувалось на підставі коносамента від 11.08.2023 № HYSF.

При цьому, за своїм змістом коносамент не містить v собі будь-які відомості щодо вартісних показників, а відтак й не може бути документом, який має якийсь вплив на визначення митної вартості товару.

Суд звертає увагу, що у декларації країни відправлення № 02718568 асортимент, кількість та саме головне вартість товару повністю відповідає таким відомостям, відображеним у інвойсі № 2023С11 від 03.08.2023 року.

Тобто, така декларація з точки зору заявленої Позивачем митної вартості товару повністю підтверджує її достовірність.

Щодо оплати за товар суд зауважує таке.

Пунктом 3.1 Контракту № 03-12/19 від 03.12.2019 року передбачено, що оплата продукції здійснюється наступним чином; 20 % передоплата та 80 % перед відвантаженням товару.

Тому є не зрозуміло, який контракт аналізував митний орган стверджуючи, що оплата здійснюється у пропорції 30 % попередня та 70% перед відправкою товару.

У травні 2023 року між сторонами Контракту була досягнута попередня домовленість про поставку 113 100 м.п. тканини на загальну суму 61 834,00 дол. США.

На підтвердження попередніх домовленостей та з метою здійснення попередньої (20%) оплати товару, Продавцем було надано Покупцю Рахунок № FY2023C11 від 22.05.2022 року, який був доданий до митного оформлення.

На підставі такого рахунку Позивач в порядку, визначеному пунктом 3.1. Контракту 29.05.2023 року здійснив попередню оплату товару в сумі 12 367,00 дол. США, що становить 20% від попередньо визначеної вартості товару, а тому в платіжній інструкції № 1, яка подавалась до митного оформлення й було зазначено Рахунок № НОМЕР_1 від 22.05.2022 року та вищезгаданий контракт як підстава для платежу.

По факту для ТОВ «Дрімко» було відвантажено трохи більший об`єм вантажу по кожному із найменувань аніж було попередньо замовлено згідно вищезгаданого рахунку. Відтак, для оплати фактично відвантаженого товару Продавцем було надано ще один рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року на остаточну суму 64 249,95 дол.США, який також був наданий до митного оформлення.

Різниця між попередньою оплатою (12 367,00 дол.США) та загальною вартістю фактично відвантаженого товару (64 249,95 дол.США) склала 51 882,95 дол. США, яка й була сплачена на підставі платіжної інструкції № 2 від 28.07.2023 року, у призначені платежу якої міститься посилання на Контракт та рахунок № 2023С11 від 13.07.2023 року.

Відтак, у даному випадку жодних розбіжностей в оплаті товару не має. Придбаний товар був оплачений у повному обсязі та Відповідачу надано достатньо документів на підтвердження даного факту,

Слід зазначити, що Відповідач у гр. 33 спірного рішення про коригування митної вартості товару щодо наведених у листі від 10.10.2023 року № 10-10/23 пояснень вказав, що декларантом було надано відповідь про недоцільність укладення договорів з LANGOWSKI LOGISTICS Sp.z.o.o., але інші документи декларантом не надано, а саме: прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, копію митної декларації країни відправлення.

Отже, після надання пояснень згідно листа від 10.10.2023 року № 10-10/23 у відповідача залишились лише зауваження щодо ненадання Позивачем прайс-листів, висновків про якісні та вартісні характеристики товару та декларації країни відправлення.

У даному аспекті суд зазначає, що позивачем до заяви від 27.12.2023 року було додано вищезгадана декларація країни відправлення № 02718568, яка у повній мірі підтверджує заявлену Позивачем митну вартість товару.

Щодо висновків про вартісні та якісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованою експертною організацією, то уповноваженій особі митниці було надано завірену копію висновку Львівської торгово - промислової палати № 19-09/1291 від 23.11.2023 року.

Даним висновком фактично підтверджено контрактну вартість товару, а також її відповідність цінам, що склались в країні експорту та на зовнішньому ринку загалом, а також підтверджено задекларовану декларантом вартість товару на кордоні України.

Львівська ТПП у відповідності до ст. 11 ЗУ «Про торгово - промислові палати» має право надавати такі висновки, тобто є спеціалізованою організацією.

Відповідач жодним чином не спростовує висновки Львівської ТПП, викладені у вищезазначеному висновку.

Більш того, як свідчить зміст висновку Львівської торгово - промислової палати № 19-09/1291 від 23.11.2023 року, інформація про вартість не лише із наданої замовником інформації, а із цін виробника (було отримано відповідь від виробника із цінами на продукцію), а також із цін на зовнішньому ринку, джерела інформації якого додано до висновку.

Відтак, у цій частині доводи Відповідача є безпідставними.

Щодо надання прейскурантів (прайс-листів) виробника товару, то такий дійсно міститься у переліку документів, які митний орган має право витребувати у декларанта на підставі ч. З ст. 53 МК України. Однак, за вищезазначеними висновками Верховного суду, митний орган має право витребовувати від декларанта лише ті документи, які можуть усунути виявлені сумніви або розбіжності у поданих декларантом документах чи відомостях, а не всі, які передбачені у ст. 53 МК України.

Тобто, лише факт наявності документу у переліку ч. З ст. 53 МК України ще не дає митниці право його витребовувати у декларанта за відсутності обґрунтування такого витребування.

Вказане пов`язується з тим, що одним із принципів здійснення державної митної справи є - додержання прав та охоронюваних інтересів осіб (п. 7 ч. 1 ст. 8 МК України). У контексті процедури перевірки заявленої митної вартості під час митного контролю та митного оформлення згаданий принцип означає обов`язок митного органу вживати заходів щодо забезпечення інтересів декларанта, зокрема інтересу бути обізнаним із попередньою оцінкою, даною митним органом поданим декларантом документам та відомостям.

Тобто, Відповідач повинен довести до відома декларанта свою оцінку так, щоб він міг сформувати власну позицію і стратегію її відстоювання у кожній конкретній митній процедурі.

В той же час, виходячи із вищевикладених обґрунтувань, прайс-лист не має жодного відношення до сумнівів Відповідача у правильності визначення Позивачем митної вартості товару.

Крім того, вимога Відповідача про надання прайс-листів виробника товару є невмотивованою, оскільки ненадання цього документу не може позбавляти Позивача можливості декларувати товар на підставі інших документів, про які домовилися сторони зовнішньоекономічного контракту і які за правилами частини другої статті 53 МК України підтверджують митну вартість товару.

Верховний Суд у постанові від «08» жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

Отже суд дійшов висновку, що вищезазначені пояснення та додатково надані документи були цілком достатніми для усунення виниклих у митного органу сумнівів у заявленій декларантом митній вартості товару за основним методом.

Враховуючи викладене вище, можна констатувати, що Відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані Позивачем документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом за ціною договору, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Таким чином, з огляду на зазначене, суд констатує, що прийняте Волинською митницею Рішення про коригування митної вартості товару є протиправним та підлягає скасуванню.

Як було зазначено вище, за МД № 23UA40U0 від 09.10.2023 року Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару шляхом винесення картки відмови № UA205100/2023/000269 з підстав неподання декларантом додаткових документів на вимогу митного органу.

Відповідно до ст. 256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом, рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Пунктами 7.1., 7.2. «Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 631 передбачено, що у всіх випадках відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення оформлюється картка відмови за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку. У картці відмови зазначаються причини відмови, наводяться вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також вказується інформація про порядок оскарження рішення про відмову.

Враховуючи, що спірна Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є похідною від оспорюваного Рішення про коригування митної вартості товару, яке підлягає скасуванню, то її також слід визнати протиправною та скасувати.

Крім того, суд зазначає, що на підтвердження правомірності коригування митної вартості імпортованих позивачем товарів відповідач у своєму рішенні не наводить порівняння характеристик оцінюваних товарів та характеристик товарів, ціни яких взяті за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення останнім частини другої статті 55 Митного кодексу України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що одна лише обставина, що рівень задекларованої митної вартості товару нижчий за рівень митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не може бути підставою для витребування додаткових документів. Цей факт є лише підставою для поглибленої перевірки повноти та достовірності документів. І лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частини 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів.

При відповідному спрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками контролюючий орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, які підтверджують заявлену митну вартість, і лише після цього у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.

На підставі вищевикладеного суд констатує, що відповідачем були використані митні декларації, які були оформлені в межах 90 днів до моменту їх застосування. Однак, інформація, яка у них міститься викликає сумнів на предмет тотожності із імпортованим товариством товаром.

Тобто, у позивача виникають сумніви у дійсності такої вартості, що вже може говорити про можливу невідповідність використаного митним органом способу коригування митної вартості товару відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, зокрема статті 7 та Угоди про її застосування.

Так, згідно гр. 33 Рішення про коригування митної вартості товару, згідно усіх використаних для коригування джерел інформації щодо всіх груп товарів відомості про митну вартість становить 5.53 дол. США/кг. тобто є однаковою.

В той же час, у гр. 30 Рішення митна вартість для кожної групи товарів була скоригована по різному щодо вартісних показників, що не відповідає відомостям, зазначеним у гр. 33 цього ж Рішення.

За таких обставин, або відомості у гр. 33 Рішення є недостовірними або митна вартість була скориговано неправильно.

У будь-якому випадку, такі розбіжності є достатніми для скасування спірного рішення про коригування митної вартості товару.

Суд звертає увагу, що предметом імпорту є різні типи тканин із різною щільністю, типом тощо. При цьому, у групі товарів № 1 є три асортименти тканин із різною ціною, у групі 2 два асортименти із різною ціною та один асортимент у третій групі.

Однак, відповідач у гр. 33 оспорюваного рішення прирівняв таку тканину між собою та визначив для них однакову вартість - 5,53 дол. США/кг, що не може відповідати дійсності, оскільки вартість таких тканин, з огляду на її склад аж ніяк не може бути однаковою.

У гр. 30 оспорюваного Рішення про коригування для кожної групи товарів відповідач вже по різному скоригував її митну вартість, але вона є однаковою для групи товарів, що також є недопустимим з огляду на різний асортимент тканин у кожній групі товару.

Таким чином, і з цієї підстави скоригована відповідачем митна вартість товару за спірним Рішенням викликає значний сумнів та можна однозначно стверджувати про її недостовірність.

В контексті зазначеного вище згідно наданих Миколаївською та Львівською митницею декларацій вбачається, що за МД № UA504080/2023/3249 від 05.10.2023 року предметом імпорту був один асортимент товару, а у даній справі - три з різною ціною.

Крім того, умови поставки товару за МД № UA504080/2023/3249 є СРТ UA Суми, а у розглядуваному випадку FOB CN Шанхай.

Щодо групи товарів 2. МД № UA504080/2023/2734 від 08.08.2023 року судом встановлено, що

код товару за УКТ ЗЕД, і країна його імпорту є схожими оцінюваному товару, однак інші відомості суттєво відрізняються.

Зокрема, за МД № UA504080/2023/3249 від 05.10.2023 року предметом імпорту був один асортимент товару, а у МД від 08.08.2023 року - два з різною ціною.

Крім того, умови поставки товару за МД UA504080/2023/2734 є СРТ UA Суми, а у розглядуваному випадку FOB CN Шанхай.

Також, обсяг товару є вдвічі більшим, аніж у нашому випадку, а також порівнювані товари мають різний опис.

Щодо групи товарів 3. МД № UA209230/2023/88391 від 21.08.2023 року., то слід зазначити, що код товару за УКТ ЗЕД, і країна його імпорту є схожими оцінюваному товару, однак інші відомості суттєво відрізняються.

Зокрема, за МД № UA209230/2023/88391 від 05.10.2023 року предметом імпорту була тканина з ниток різних кольорів, виготовлена з комплексних текстурованих ниток поліефіру. У випадку, що оскаржується предметом імпорту була атласна тканина. Порівнювані тканини мають суттєво різну ціну.

Крім того, умови поставки товару за МД UA209230/2023/88391 є CIF PL Gdynia, а у розглядуваному випадку FOB CN Шанхай.

Такі розбіжності дають підстави стверджувати, що коригування митної вартості не відповідало вищенаведеним принципам ГАТТ щодо приблизно однакових обсягах порівнюваних товарів, а також умов поставок.

Таким чином, у рішенні про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від «08» лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Враховуючи, що у порівняних деклараціях є розбіжності у використанні одиниці виміру товару, умов поставки, обсягу та асортименту товару для визначення його вартості відповідач мав би у спірному рішенні надати детальні пояснення щодо зроблених коригувань з урахуванням таких розбіжностей.

Між тим, у Рішенні відповідач лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, а також відомості про митну вартість товару за такими деклараціями, що не дає підстав вважати вказане Рішення обґрунтованим та вмотивованим. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у спірному рішенні про коригування митної вартості порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач також у рішенні не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, асортименту товару комерційних умов тощо.

Отже, можна однозначно стверджувати, що субєктом владних повноважень використано недостовірні відомості про митну вартість товару при її коригуванні у оскаржуваному Рішенні.

Слід зауважити, що за усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) приписами МК України встановлено, що митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України.

Отож інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки сторони вільні в формуванні цін на товари за взаємним погодженням, виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей продукції, ступеня новизни товару і його корисності, співвідношення попиту та пропозиції, враховуючи необхідність отримати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Щодо доводів представника відповідача про ненадання декларантом на вимогу митного органу додаткових документів, суд зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова. На переконання суду у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо товару, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Крім того, суд акцентує увагу на те, що відповідач не довів неможливість застосування ним другого-п`ятого методів визначення митної вартості товару у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних, на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно з методами четвертим та п`ятим, доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, Волинською митницею не надано, а судом таких не здобуто.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору, водночас відповідач не довів наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товарів, не встановлено, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів і картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При вирішенні даної справи суд враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Тому з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень. Оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA205100/2022/000019/2 від 07.11.2022 та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2022/000325 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо розподілу судових витрат, між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, при зверненні до суду ТзОВ «ДРІМКО» сплатило судовий збір в сумі 9523,02 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 25.01.2024 №6135 (а.с.15).

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 9523,02 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» (45400, Волинська область, місто Нововолинськ, Іваничівське шосе, 3, ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ) про визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205100/2023/000022/2 від 10.10.2023.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205100/2023/000269.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДРІМКО» за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судовий збір у розмірі 9523,02 (дев`ять тисяч п`ятсот двадцять три гривні 02 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Смокович