Справа № 420/21834/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26.07.2023 року №00 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати позивачу до спеціального стажу період його роботи у ТОВ «Новолог» на посаді докера-механізатора з 12.10.2017 року по 27.02.2022 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.07.2023 року.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачам строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзиви.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що у спірному рішенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області взагалі не зазначено підстави для відмови в призначенні позивачу пенсії за вислугу років відповідно д п. «г» ст. 55 Закону №1788-ХІІ. Так само Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не зазначило причини не зарахування до спеціального стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років певного періоду роботи позивача. Зазначено лише що «право на призначення пенсії відповідно до п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону відсутнє. Однак з наданого разом із спірним рішенням розрахунку стажу позивачу зрозуміло, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з невідомих причин позивачу не зараховано до спеціального стажу період роботи на посаді докера-механізатора після 10.10.2017 року.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що пунктом 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» збережено право на пенсію за вислугу років для окремих категорій осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Відповідно до п. «г» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають докери-механізатори комплексних бригад, після досягнення 55 років та за наявності стажу роботи не менше 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017 року, з них не менше 20 років на зазначеній посаді та за умови звільнення з посади, яка дає право на цей вид пенсії. Вік позивача 58 років 2 місяці 4 дня. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди з 01.08.1993 року по 13.11.1997 року згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 від 30.03.1984 року оскільки має місце виправлення в даті наказу про прийняття на роботу. Для зарахування вищезазначеного періоду роботи до страхового стажу позивачу необхідно надати уточнюючу довідку, видані за місцем роботи (правонаступником, архівним відділом) на підставі первинних документів та довідку про реорганізацію підприємства.

З відзиву на позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що відповідно до п. 2 1 Прикінцевих положень Закону №1058 особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 55 Закону №1788 право на пенсію за вислугу років мають механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розважувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Проаналізувавши надані позивачем документи, було встановлено що загальний страховий стаж позивача становить 35 років 9 місяців, а спеціальний стаж роботи на посадах, передбачених п. «г» ч. 1 ст. 55 Закону №1788, становить 17 років 11 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років. Рішенням Головного управління Пенсійного управління №87 від 16.08.2022 року було відмовлено у призначенні позивачу пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи. Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що Головне управління неправильно розрахувало стаж роботи позивача на посаді докера-механізатора. Позивач, посилаючись на трудову книжку серії НОМЕР_2 зазначає, що загальний стаж роботи позивача на посаді докера-механізатора складає понад 20 років. При цьому, позивач вказує що зазначений стаж набутий за період з 03.11.1999 року по 14.07.2021 року. Відповідач вважає, що позиція позивача ґрунтується на хибному тлумаченні норм законодавства, з огляду на наступне. Як зазначалось вище, відповідно до п. 2 1 Прикінцевих положень Закону №1058 особам, які на день набрання чинності Законом України від 03.10.2017 року №2148 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (надалі по тексту Закон №2148) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону №1788, пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом № 1788. Закон № 2148 набрав чинності 11.10.2017. Отже, враховуючи наведені норми законодавства, право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 55 Закону №1788 зберігається виключно у тих осіб, які станом на 11.10.2017 року мають достатній спеціальний стаж для призначення пенсії, в даному випадку - стаж на посаді механізатора (докера-механізатора) у сумі 20 років. Як вбачається з обставин справи та не заперечується позивачем - на посаді докера механізатора позивач працював з 01.06.1999 року. З 01.06.1999 року по 11.10.2017 року включно, загальний стаж позивача на посадах механізатора (докера-механізатора) складає 18 років 05 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 55 Закону № 1788. Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. З урахуванням наведеного, відсутні підстави для задоволення позовної заяви позивача та зарахування йому до спеціального стажу період роботи у ТОВ «Новолог» на посаді докера механізатора з 12.10.2017 року по 27.02.2022 року.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення проти позову, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (вік 58 років на момент звернення до пенсійного фонду).

19 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Розглянувши звернення позивача за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №00 від 26.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

В рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №00 від 26.07.2023 року зазначено про те, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди з 01.08.1993 року по 13.11.1997 року, згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_3 від 30.03.1984 року, оскільки має місце виправлення в даті наказу про прийняття на роботу. Для зарахування вищезазначеного періоду роботи до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку, видані за місцем роботи (правонаступником, архівним відділом) на підставі первинним документів та довідку про реорганізацію підприємства. Страховий стаж особи становить 38 років 8 місяців 3 дні. Спеціальний стаж роботи складає 18 років 5 місяців. Право на призначення пенсії відповідно п. 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону відсутнє. Право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону заявник набуде після досягнення 60-річного віку, з 26.04.2025 року.

Позивач не погодився із правомірністю рішення відповідача та звернувся до суду із цим позовом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 2-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» збережено право на пенсію за вислугу років для окремих категорій осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (на 11.10.2017 року) мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають докери-механізатори комплексних бригад, після досягнення 55 років та за наявності стажу роботи не менше 26 років 6 місяців станом на 11.10.2017 року, з них не менше 20 років на зазначеній посаді та за умови звільнення з посади, яка дає право на цей вид пенсії.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3, 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто з наведеного вбачається, що уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 вбачається, що ОСОБА_1 у період з 01.08.1993 року по 13.11.1997 року працював мийником-прибиральником у ППВ «Карпово» (аркуші справи 32-35).

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що при розрахунку стажу для призначення пенсії позивача пенсійним органом не зараховано трудову діяльність ОСОБА_1 з 01.08.1993 року по 13.11.1997 року, оскільки має місце виправлення в даті наказу про прийняття на роботу.

Так, порядок ведення трудових книжок, був урегульований «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 та «Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників», затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Згідно з п. 2.3 Інструкції № 162, всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення мають точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

У п. 2.4 Інструкції № 58, зокрема, зазначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

При цьому, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Крім того, судом взято до уваги зміст положень Порядку №637, відповідно до п. 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

При цьому, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 06.02.2018 у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, провадження № К/9901/2310/18.

Суд також зазначає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Крім того, Верховний Суд у іншій постанові від 21.02.2018 року в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

У постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №686/3264/16-а №6 зазначено необхідність застосування саме записів у трудовій книжці, а надання довідок вимагається у разі відсутності в ній відповідних записів.

Враховуючи вищевикладені обставини, для обчислення стажу роботи позивача мають бути зараховані періоди роботи позивача з 01.08.1993 року по 13.11.1997 року у ППВ «Карпово».

Таким чином рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №00 від 26.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №00 від 26.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 19.07.2023 року.

При цьому, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати позивачу до спеціального стажу період його роботи у ТОВ «Новолог» на посаді докера-механізатора з 12.10.2017 року по 27.02.2022 року, оскільки згідно наявного в матеріалах справи розрахунку права ОСОБА_1 пенсії за вислугу років зазначений період роботи позивача зарахований до спеціального стажу його роботи.

Крім того, щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за вислугу років, суд зазначає про їх передчасність, оскільки судом досліджувалося лише питання правомірності не зарахування до стажу роботи певних періодів його роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №00 від 26.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву позивача від 19.07.2023 року, а в іншій частині позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 26.07.2023 року №00 про відмову позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати позивачу до спеціального стажу період його роботи у ТОВ «Новолог» на посаді докера-механізатора з 12.10.2017 року по 27.02.2022 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити позивачу пенсію за вислугу років згідно п. «г» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 19.07.2023 року задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №00 від 26.07.2023 року про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.07.2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА