Справа № 705/5476/23
Суддя: Піньковський Р. В.
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/5476/23
2-а/705/22/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

секретаря судового засідання Моросліп А.Р.

за участю представника позивача Єременко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, у якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 11/25 від 03.10.2023 щодо його притягнення до адмінвідповідальності за ст. 152 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 850 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що у оскаржуваній постанові вказано, що 04.09.2023 ним розміщено тимчасову споруду (зупинковий комплекс) за адресою: АДРЕСА_1 , на землі комунальної власності, чим порушено вимоги п. 5 Правил благоустрою Уманської міської територіальної громади, затверджених 09.08.2021.

Вважає, що вказані обставини не відповідають дійсності, оскільки кіоск зблоковано із зупинковим комплексом з 2019 року в результаті проведення ним реконструкції зупинкового комплексу відповідно до паспорту прив`язки, який в подальшому був скасований, проте на той момент всі дії проводилися з погодженням із Уманською міською радою та відповідно до розмірів зазначених у паспорті прив`язки. Вказаний кіоск розташований по АДРЕСА_2 ) та належить йому на праві приватної власності ще з 10.06.2013 на підставі договору купівлі-продажу.

Крім того, ним було укладено договір оренди землі з Уманською міською радою та договір щодо пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою та всі внески, орендна плата та покращення благоустрою проведено вчасно та в повному обсязі.

На цей об`єкт наявні затверджені Уманською міською радою паспорти прив`язки на зупинковий комплекс, останній з яких погоджувався у міській раді до 2026 року, що неможливо отримати без усіх погоджень, сплати за оренду землі та інш., що на його думку підтверджує той факт, що ним не самовільно без будь яких документів було встановлено зупинковий комплекс, а навпаки, на підставі виданого паспорту прив`язки, який був виданий відділом архітектури та містобудування та кадастру Уманської міської ради. Якщо вказані документи були видані з порушенням, як вважає адмінкомісія міської ради, то такі дії зроблені в результаті порушення дій посадових осіб Уманської міської ради, а тому він не може нести відповідальність за дії чи бездіяльність органу владних повноважень.

Також звертає увагу, що вказаний об`єкт не є об`єктом малої архітектурної форми, а є зупинковим комплексом тимчасовою спорудою. Автобусна зупинка на цьому місці розташовувалася ще з 90-х років, а можливо і раніше. Із договору купівлі-продажу зрозуміло, що попередній власник ТОВ «Круїз-Авто» придбав цей об`єкт у АТП 17170 у 2010 році. Відповідно до реєстру юридичних осіб АТП до моменту ліквідації було комунальним підприємством, а тому, вірогідно, саме органом владних повноважень місцевого самоврядування було розміщено кіоск поруч з лавками зупинки за адресою АДРЕСА_3 , після чого цей кіоск перепродано у приватну власність, а станом на сьогодні представники виконкому Уманської міської ради намагаються звільнити місце від його кіоску, як він розуміє, для побудови нового.

Він, ОСОБА_1 , став власником кіоску ще у 2013 році шляхом укладення договору купівлі-продажу від 10.06.2013, посвідченого нотаріусом Марченко Н.М., з попереднім власником ТОВ «Круїз-Авто».

У 2019 році за зверненням представників комунального господарства, з метою покращення благоустрою, ним була проведена реконструкція, а саме видалено старі лавки з дерев`яними сидіннями, встановлено стінки (металеві), стеля та об`єднано із зупинкою в один комплекс. В результаті чого вказаний об`єкт кіоску перетворився на зупинковий комплекс, що підтверджується паспортами прив`язки 2019, 2020, 2021 років.

За радянських часів та до моменту продажу кіоску, тимчасова споруда використовувалася для продажу проїзних квитків АТП 17170 та преси, а згодом ТОВ «Круїз-Авто» продавала свої квитки та інші товари. В подальшому, після придбання ним цього кіоску, ним було укладено договір на реалізацію квитків ТОВ «Круїз-Авто», а тому її розміщення не може регулюватися нормами, на які посилалася комісія, оскільки це суперечить чинному законодавству, оскільки кіоск зблоковано із зупинкою та використовується як для продажу квитків, так і для продажу інших товарів, його розміщення передбачено Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених Кабінетом Міністрів України від 30.03.1994 № 198.

Проте, у зв`язку зі спорами із певними сусідами, міська рада вирішила скласти відповідний протокол та постанову, з метою змусити його знести тимчасову споруду, яка була законно розміщена і куплена ним задовго до 2023 року.

ГТОВ «Олімпійське» зверталося до Господарського суду Черкаської області з позовом до нього з вимогою провести демонтаж його тимчасової споруди, розміщеної за адресою: вул. Небесної Сонті, 32а, м. Умань, на що було отримано відмову. У рішенні суду від 18.05.2022 зазначено: «…за викопіюванням з генерального плану міста Умань станом на 2006 рік відстань від передньої стінки магазину ГТОВ «Олімпійське» до задньої стінки кіоску складає 11,5 м».

В той же час, Верховним Судом встановлено, що відстань між ГТОВ «Олімпійське» та його кіоском зменшилася в результаті незаконних дій ГТОВ «Олімпійське», в результаті чого відстань стала 5 м, замість 11,5 м, що зараз і є порушенням розміщення тимчасових споруд, але йому не зрозуміло, чому він має відповідати за незаконні перебудови ГТОВ «Олімпійське» та нести за це адміністративну відповідальність.

Постановою касаційної інстанції вказане рішення залишено в силі.

Вказані обставини встановлені судом, а тому не потребують доказуванню.

Оскільки вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена безпідставно, він вимушений звернутися до суду з цим позовом за захистом своїх інтересів.

Просить суд скасувати постанову видану адміністративною комісією виконавчого комітету Уманської міської ради № 11/25 від 03.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. за ст. 152 КУпАП.

Виконавчим комітетом Уманської міської ради до суду направлено відзив, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову, та посилаються на те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Уманської міської ради № 55 від 11.02.2021 затверджено Положення про Адміністративну комісію.

Відповідно до ч. 1 розділу І Положення, адміністративна комісія виконавчого комітету Уманської міської ради є колегіальним органом, який створюється при виконавчому комітеті Уманської міської ради, діє відповідно до Еодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», інших законодавчих і підзаконних актів та цього Положення.

Відповідно до ст. 218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі ст. 152 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 КУпАП такі постанови можуть бути оскаржені, у порядку, визначеному цим Кодексом.

Протокол про адміністративне правопорушення серії 000178 від 04.09.2023 складений інспектором КП «Уманська муніципальна варта» Руденко В.В. відносно ОСОБА_1 , який порушив п. 5 РVІІІ Правил благоустрою Уманської міської територіальної громади, а саме: на момент перевірки 04.09.2023 о 09.30 год. ОСОБА_1 розмістив тимчасову споруду (зупинковий комплекс) на землі комунальної власності без відповідних дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_1 , надійшов до адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради.

На підставі зазначеного протоколу колегіальним органом адміністративною комісією виконавчого комітету Уманської міської ради 03.10.2023 була винесена постанова про адміністративне стягнення у виді штрафу.

Оскільки вказана постанова не виносилася виконавчим комітетом Уманської міської ради, а відповідне рішення було прийнято адміністративною комісією виконавчого комітету Уманської ради, виконавчий комітет не є належним відповідачем у цій справі та не порушував прав та інтересів позивача.

У зв`язку з цим просять відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2023, за клопотанням позивача було замінено первісного відповідача виконавчий комітет Уманської міської ради на належного адміністративну комісію виконавчого комітету Уманської міської ради з наданням строку на направлення до суду відзиву.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Єременко І.В. в судовому засіданні позовні вимоги та факти, викладені у позові підтримала та просила суд позов задовольнити. Пояснила, що її довірителя ОСОБА_1 адміністративною комісією виконавчого комітету було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. З вказаною постановою позивач по справі не погоджується, оскільки у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, і з такою позицією вона погоджується, оскільки оскаржувана постанова фактично не містить будь яких доказів вини її довірителя та обставин нібито вчиненого останнім адміністративного правопорушення. Крім того, вона вважає, що розгляд матеріалів було проведено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки не було встановлено усіх обставин події, ОСОБА_1 не було надано право на захист, не враховано його позицію та не враховано наявність дозвільних документів. У зв`язку із зазначеним, просить суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник належного відповідача адміністративної комісії виконавчого комітету в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлені у встановленому порядку, будь яких письмових пояснень, заяви чи клопотань до суду не направлено, про причини неявки суд не повідомляли.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вислухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшов до такого висновку.

Відповідно до копії постанови № 11/25 від 03.10.2023 адміністративна комісія виконавчого комітету, у складі: голови комісії Ганіча О.В., заступника голови комісії Харченка В.П., відповідального секретаря комісії Пономарьової Д.С. та членів комісії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 серія 000178 на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановила, що 04.09.2023 о 09.30 год. ОСОБА_1 розмістив тимчасову споруду (зупинковий комплекс) на землі комунальної власності без дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_1 , порушивши вимоги п. 5 РVІІІ Правил благоустрою Уманської міської територіальної громади, затверджених рішенням Уманської міської ради від 09 серпня 2021 року № 4-19/8, за що передбачена відповідальність за ст. 152 КУпАП.

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією України та Законами України.

Відповідно до змісту вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як передбачено приписами ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 152 КУпАП порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти -до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Механізм розміщення тимчасових споруд визначено Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244, з врахуванням Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 30.03.1994 № 198, інших нормативно-правових актів.

У відповідності до п. 1.3. тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Пунктом 1.4. Порядку визначено, що паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.

У відповідності до п. 2.1. підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС (п. 2.2).

Згідно п. 2.3. Правил визначено, що до заяви додаються: графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.

Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, укладеного 10.06.2013, зареєстрованого в реєстрі за № 139 та посвідченого Марченко Н.М, приватним нотаріусом Уманського міського нотаріального округу Черкаської області, у власність позивача ОСОБА_1 передається кіоск по продажу промислових товарів, що знаходиться в АДРЕСА_3 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0010 га, кадастровий номер :02:001:0237, що перебуває у користуванні продавця ТОВ «Круїз-Авто» згідно договору оренди землі, укладеного 02.03.2011, зареєстрованого в міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Умань та Уманському районі 02.03.2011 за № 00019.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, сформованого 20.09.2018 за № 138425536. Крім того, у відповідності до вказаного витягу, 27.02.2015 зареєстровано договір оренди земельної ділянки площею 0,0010 га, кадастровий номер :02:001:0237, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, від 03.05.2014, укладений між Уманською міською радою та ОСОБА_1 , та додаткова угода, якою поновлено термін дії договору оренди землі від 03.03.2014, виданий 31.08.2018 та такий строк діє до 18.06.2023 з правом пролонгації.

Також позивачем до матеріалів справи додані паспорти прив`язки зупинкового комплексу за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлені за замовленням ОСОБА_1 , від 20.03.2019, 23.08.202 та від 22.01.2021. Останній паспорт прив`язки дійсний до 22.01.2026. До паспортів прив`язки також додані схеми розміщення тимчасової споруди за вищевказаною адресою.

Крім того, рішенням Господарського суду Черкаської області від 18.05.2022 у справі за позовом Господарського товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпійське» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , за участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Уманської міської ради про зобов`язання вчинити певні дії, у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому, судом було встановлено, що із витягу з Державного земельного кадастру № НВ-018 від 21.06.2018 вбачається, що 27.02.2015 проведено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0,0010 га кадастровий номер :02:001:0237 за ОСОБА_1 для обслуговування кіоску по продажу промислових товарів, земельна ділянка є комунальною власністю, а 31.08.2018 відповідачем ФОП ОСОБА_1 укладено з Уманською міською радою додаткову угоду до договору оренди землі, якою поновлено термін дії договору оренди землі, укладеного 03.03.2014 року (державна реєстрація від 27.02.2015), до 18.06.2023 року на погоджених сторонами умовах.

Також цим рішенням встановлено, що у відповідності до ч. 1 ст. 8 ЦК України, у разі виявлення розміщення ТС без дозвільних документів (паспорта прив`язки) і виникнення підстав для демонтажу ТС, слід керуватись нормами ч.ч. 2-4 ст. 28, ч.ч. 1, 2 ст. 38 Закону України Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч.ч. 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». За змістом цих норм законодавства з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, зокрема позивача, в разі підтвердження наявності цих порушень, право вимагати від відповідача здійснити демонтаж тимчасової споруди та після демонтажу провести роботи з відновлення благоустрою території, в тому числі і в судовому порядку, законодавством надано органу місцевого самоврядування, яким у справі є третя особа. У зв`язку із зазначеним судом і було визначено, що у спірних правовідносинах порушення прав позивача, про які він заявляє у позові, вчиняються саме третьою особою (Уманською міською радою), яка не виконує обов`язку, що виникає із актів законодавства, щодо демонтажу незаконно розміщеної ТС та організації благоустрою населеного пункту, тому позов з викладених у ньому підстав суд визнає необґрунтованим і в його задоволенні відмовляє.

Вказане рішення набрало законної сили 22.12.2022, у відповідності до постанови Верховного Суду.

На думку суду, оскаржувана позивачем постанова не містить роз`яснень причини порушень, передбачених ст. 152 КУпАП, при наявності у позивача усіх дозвільних документів та єдиним доказом у підтвердження того, що дійсно мало місце адміністративне правопорушення, є лише протокол про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 серії 000178.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, тобто повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. З ст. 79 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Аналогічний правовий висновок наявний у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.07.2020 р. у справі № 463/1352/16-а.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною першою статті 268 КУпАП визначається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У порушення зазначеної норми позивачу не надано права на захист, не враховано його позицію та не враховані всі дозвільні документи, які наявні у позивача, в тому числі отримані від органі місцевого самоврядування.

Так, під час складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови позивачу не надано можливість скористатися допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, чим було порушено відповідне право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначене статтею 59 Конституції України та частиною першою статті 268 КУпАП.

На протиправність такої поведінки наголосив КАС ВС у постанові від 18 лютого 2020 року у справі №524/9827/16-а.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Як вбачається із матеріалів справи протокол серії 000178 було складено 04.09.2023, натомість адміністративною комісією справу про адміністративне правопорушення розглянуто лише 03.10.2023.

Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто відповідачем з пропущенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 277 КУпАП, більш ніж на два тижні. Доказів протилежного матеріали справи про адміністративне правопорушення та оскаржувана постанова не містять.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач розглянув справу та притягнув позивача до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення, за відсутності доказів вини, не роз`яснивши причини правопорушення, не дотримавши права позивача на захист, не дослідив обставини справи в їх сукупності.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

Так, статтею 152 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Диспозиція даної статті є бланкетною, оскільки називає лише сам склад адміністративного правопорушення, а для визначення ознак такого адміністративного правопорушення відсилає до норм інших галузей права або інших підзаконних актів.

З викладеного вбачається, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена з грубим порушенням норм законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Правова позиція щодо обов`язку доказування відповідачем вини позивача викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17, від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а.

За змістом оскаржуваної постанови немає посилань на докази.

Таким чином, відсутні докази, що б відповідали критеріям ст. 251 КУпАП щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Представник відповідача в суд не з`явився та не надав суду доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 конкретного адміністративного правопорушення, отже, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам частини 2 статті 71 КАС України, не надав жодних належних і допустимих у розумінні статті 70 КАС України доказів, які б підтверджували правомірність винесення ним оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення та не спростував тверджень позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Лише постанова про накладення адміністративного стягнення № 11/25 від 03.10.2023 не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, таке рішення повинно бути обґрунтованим доказами.

Стаття 129 Конституції України передбачає, що однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема: рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавенте проти Латвії», вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Оскаржувана постанова винесена з недотриманням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення права особи на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, у зв`язку із недотриманням процедури притягнення до адміністративної відповідальності із направленням справи на новий розгляд для виконання відповідачем вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 8 від.11.10.2023.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування оскаржуваної постанови судом були задоволені, то з адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись, ст. ст. 7, 9, 152, 247, 251, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 72-79, 90, 241-246, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради № 11/25 від 03.10.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 152 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень 00 копійок скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.152 КУпАП надіслати до адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради на новий розгляд.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з адміністративної комісії виконавчого комітету Уманської міської ради на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 04.03.2024 року.

Суддя: Р. В. Піньковський