Справа № 120/18714/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

01 квітня 2024 р. Справа № 120/18714/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, відповідач 2), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.11.2023 № 42 від 07.11.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пільгової пенсії за віком згідно ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області призначити та виплачувати пенсію за віком ОСОБА_1 згідно ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 02.11.2023.

Обґрунтовуючи заявлені вимог представник позивача - адвокат Савчук М.В.- зазначає, що 02.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. "з" статті 13 ЗУ "Про пенсійне забезпечення". 07.11.2023 відповідач 1 у рішенні за № 42 відмовив у призначенні пенсії за віком згідно зі статтею 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю у заявника визначеного віку - 55 років.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Ухвалою від 21.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачам строк для подачі відзиву на позовну заяву.

10.01.2024 відповідач 1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 з огляду на таке.

02.11.2023 позивач через вебпортал електронних послуг звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності та пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058. За принципом екстериторіальності заяву розглянуто ГУ ПФУ в Житомирській області.

Відповідач 1 у рішенні від 07.11.2023 № 42 відмовив заявнику у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років.

Так, у відзиві відповідач наголошує, що право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п .8 ч. 2 ст. 114 Закону, мають водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи для жінок - не менше 25 років, у тому числі, на зазначеній роботі на менше 10 років.

За доданими до заяви документами до страхового та пільгового стажу позивача враховано всі періоди роботи.

Станом на 02.11.2023 страховий стаж позивача становить 35 років 10 місяців 01 день, пільговий стаж становить 32 роки 06 місяців 01 день.

Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 8 частини другої статті 114 Закону, здійснено структурним підрозділом Управління та 07.11.2023 винесено рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років.

У строк встановлений судом, відповідач 2 відзиву на адресу суду не направив, хоча в матеріалах справи наявні докази своєчасного отримання ухвали та позовної заяви з додатками.

В силу частини 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

02.11.2023 позивач через вебпортал електронних послуг звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою щодо переходу з пенсії по інвалідності та пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058.

Рішенням ГУ ПФУ В Житомирській області від 07.11.2023 № 42 відмовлено ОСОБА_2 у перерахунку пенсії переходу на пенсію за віком у зв`язку з недосягненням заявником 55- річного віку. Вказали, що за доданими до заяви документами до страхового та пільгового стажу позивача враховано всі періоди роботи. Станом на 02.11.2023 страховий стаж позивача становить 35 років 10 місяців 01 день, пільговий стаж становить 32 роки 06 місяців 01 день.

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень позивач звернулась до суду із цим позовом.

На переконання позивача, таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки Законом України "Про пенсійне забезпечення" встановлено право на пенсію за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту: для жінок - після досягнення 50 років і при стажі роботи 20 років, в тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років, у зв`язку з чим звернулась з цим адміністративним позовом до суду.

При цьому, суд наголошує, що спір щодо підтвердженого відповідачем загального трудового та пільгового стажу позивача відсутній.

Визначаючись щодо заявлених вимог в контексті цієї спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

03.10.2017 Верховною Радою України прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VІІІ, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом ХІV-1, який містить пункт 8 частини другої статті 114 такого змісту: "На пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

За приписами статті 12 Закону № 1788-ХІІ право на пенсію за віком мають чоловіки після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Водночас, згідно з пунктом "з" статті 13 Закону № 1788-XII (у редакції Закону України від 02.03.2015 № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII раніше передбачений п. "з" статті 13 Закону № 1788-XII віковий ценз для жінок у 50 років було збільшено до 55 років.

Закон України від 02.03.2015 № 213-VIII набув чинності з 01.04.2015.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Жтомирській області від 07.11.2023 № 42 підтверджено страховий стаж позивача - 35 років 10 місяців 1 день, пільговий стаж роботи - 32 роки 6 місяців 1 день. Водночас, позивачу відмовлено в перерахунку переходу на пенсію за віком на пільгових умовах, у зв`язку із недосягненням пенсійного віку.

Суд враховує, що відповідачами не заперечується факт наявності в позивача як загального, так і спеціального пільгового стажу, необхідного для призначення пенсії на пільгових умовах, що підтверджується проведеними відповідачами розрахунком страхового стажу. Водночас, спірним у даній справі є виключно питання досягнення позивачем віку, який необхідний для призначення такого виду пенсії.

Зі змісту оскаржуваного рішення від 07.11.2023 № 42 вбачається, що станом на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії вона досягла 50-річного віку, а пільговий стаж роботи як водія міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) становив 32 роки 6 місяців 1 день.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 віл 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України, статтю 13, частину другу статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом № 213-VІІІ.

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом №213-VІІІ для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, у тому числі жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення такого рішення. При цьому рішенням передбачено, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VІІІ.

Відтак, на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду).

Відповідно до положень статті 152 Конституції України закони та інші правові акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Відтак, з 23.01.2020, зокрема й станом на дату прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області оскаржуваного рішення, в Україні існують два закони, які одночасно регламентують правила призначення пенсій за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, а саме: пункт "з" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом №213-VIII від 02.03.2015 та пункт 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону №2148-VIII від 03.10.2017.

Суд зауважує, що відносно позивача правила означених законів містять розбіжність у величині показника вікового цензу, який складає 50 років за пунктом "з" статті 13 Закону № 1788-XII у редакції до внесення змін Законом № 213-VIII від 02.03.2015 та 55 років за пунктом 8 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV у редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017.

Частиною 2 статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи положення частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви №23759/03 та №37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 у справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява №39766/05), суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, щодо застосування вікового цензу для призначення пільгової пенсії за віком 50 років, що відповідає пункту "б" статті 13 Закону №1788-ХІІ з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України № 1-р/2020.

Таким чином, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення № 1-р/2020 встановлювалось право на пенсію за віком на пільгових умовах водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, для жінок після досягнення 50 років.

Суд зауважує, що у межах спірних правовідносин відповідачу 1 слід було віддати перевагу у правозастосуванні найбільш сприятливому для позивача закону, а саме пункту "з" статті 13 Закону № 1788-ХІІ та умови призначення пенсії, зокрема після досягнення 50 річного віку.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або Законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

Вказана правова позиція була неодноразово підтримана Верховним Судом, зокрема, у постановах від 04.05.2022 по справі № 440/2850/20, від 30.03.2023 по справі № 300/1951/20, від 02.06.2023 по справі № 160/13468/20.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області від 07.11.2023 № 42 суперечить положенням чинного законодавства, прийняте всупереч та не на підставі закону, є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (в редакції згідно до пункту 3 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 року) з 02.11.2023, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досягла 50 річного віку 16.05.2020, звернулась до відповідача із заявою 02.11.2023, а тому відповідача 1 (як суб`єкта владних повноважень який здійснював розгляд заяви позивача) слід зобов`язати призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 02.11.2023.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд приходить до переконання, що заявлений позов по суті належить задовольнити, водночас обравши при цьому правильний і найбільш ефективний спосіб захисту порушених прав позивача, незалежно від того формулювання позовних вимог, що наведене у позовній заяві.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень частини 1 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 07.11.2023 № 42 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплачувати з 02.11.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області (вул. М. Сціборського, м. Житомир, 10000, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 01.04.2024.

Суддя Томчук Андрій Валерійович