Справа № 760/10939/23
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого-судді - Усатової І.А.

при секретарі -Омелько Г.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

16.05.2023 позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ЕАС № 6955572 від 08.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.

Вказує, що в оскаржуваній постанові інспектора зазначено, що 08.05.2023 року о 11 год. 12 хв. у місті Києві по шосе Бориспільське 9км, водій керував ТЗ з причепом який мав дві осі з масою 750 кг. без навантаження та не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив пункт 2.1 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Посилається в позові на те, що він дійсно за зазначених у оскаржуваній постанові обставин - дату, час та місці - був зупинений працівниками патрульної поліції якими було поставлено вимогу надати документи, що підтверджують право керування транспортним засобом.

На вказану вимогу, позивач надав наявні у нього документи, після огляду яких патрульний поліції повідомив про порушення правил дорожнього руху України, а саме відсутність належної категорії в посвідченні водія для керування транспортним засобом з причепом.

На аргументи позивача про наявність у нього категорії «В», яка дозволяє керувати автомобілем з причепом, вага якого не перевищує 750 кг, патрульні поліції не реагували.

Позивач вважає, що вимог п.2.1 ПДР України не порушував, оскільки водій з категорією «В» має право керування транспортним засобом з причепом з максимальною дозволеною масою750 кг.

Зазначає, що будь-яких доказів того, що ним було допущене перенавантаження причепу та порушено вимоги п. 2.1.а ПДР матеріали адміністративної справи не містять, оскільки інспектором не проводилось зважування.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинене з порушенням норм закону.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

18.05.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу було передано до провадження головуючому судді Усатової І.А.

Ухвалою суду від 23.05.2023 у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.06.2023 відповідачем подано відзив згідно якого позов не визнав та пояснив, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначає. Що 08.05.2023 у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» інспектор здійснив зупинку транспортного засобу. На місці зупинки інспектором було розпочато розгляд справи у відповідності до Інструкції. Позивач на вимогу інспектора надав такі документи: реєстраційний документ на транспортний засіб, реєстраційний документ на двохосьовий причіп та документи на вантаж. Під час оцінки доказів інспектором було встановлено, що позивач керував транспортним засобом з причіпком, який мав дві осі масою 750 кг без навантаження та не мав відповідної категорії на право керування. Виходячи з вищенаведеного, вважає, що інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, під час виконання своїх посадових обов?язків та правомірно виніс постанову ЕАС №6955572 від 08.05.2023.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 08.05.2023 поліцейським рядовим поліції УПП в м.Києві Величко С.С. винесено постанову серії ЕАС №6955572, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до даної постанови, позивач 08.05.2023 о 11 год. 12 хв. по Бориспільському Шосе, 9 в м.Києві, керував автомобілем д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом, який мав дві осі масою 750 кг без навантаження, та не мав відповідної категорії на право керування таким ТЗ, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ст. 126 ч. 2 КУпАП.

Даючи оцінку правомірності оскаржуваної постанови суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 23 цього Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (частина 1 статті 9 КпАП України).

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі - ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: В1 - квадроцикли та трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів (змінено 11.11.2020); В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; C- призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Відповідно до копії посвідчення водія ОСОБА_1 йому видано посвідчення водія за категорією А, В, ML.

Згідно з копіями технічного паспорту транспортного засобу «Hyundai Tucson» н.з. НОМЕР_1 , його повна маса становить 2050 кг, а повна маса причіпу н.з. НОМЕР_2 , що разом становить 2 800, в той час, як ПДР України встановлюють необхідність отримання посвідчення водія категорії ВЕ, в разі, якщо состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса яких перевищує 750 кілограмів (а.с. 5).

Габаритно-ваговий контроль щодо зазначених вище транспортного засобу і причепа не проводився, відповідні докази зважування в матеріалах справи відсутні. Жодних доказів, на підставі яких поліцейський дійшов висновку про перевищення транспортним засобом та причепом загальної ваги у 3 500 кг, відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 6955572 від 08 травня 2023 року, суду не надано.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем з причіпом, не маючи відповідної категорії водія на даний причіп тобто, не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Суд бере до уваги, щодо оскаржуваної постанови поліцейським не додано жодних доказів того, що ОСОБА_1 є особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, оскільки повна маса причіпу н.з. SE KI9 не перевищує 750 кілограмів; що передбачено п. 2.13 ПДР України та дозволяє водію керувати таким причіпом з посвідченням водія категорії В, яке наявне у позивача.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідачем не надано належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення в той час, як у ст. 62 Конституції України зазначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, адже відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем п. 2.1 а Правил дорожнього руху України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, не підтверджено належними доказами.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, а провадження відносно нього - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 122 ч.2, 251, 265, 283 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 242-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6955572 від 08.05.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 гривень - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина Німеччини P D C1N2G2CKG) витрати по сплаті судового збору у розмірі 546,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.А.Усатова