Справа № 360/304/24
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 квітня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/304/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 березня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Каверіна Сергія Миколайовича (далі представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) (далі - відповідач), в якому позивач просить:

1) визнати протиправними дії відповідача, які полягають в утримані (відрахуванні) індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн із грошового забезпечення та інших виплат виплачених позивачу на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23;

2) зобов`язати відповідача здійснити виплату належного позивачу грошового забезпечення у вигляді індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн;

3) визнати протиправними дії відповідача щодо утримання військового збору у розмірі 4 837,97 грн з суми грошового забезпечення, виплаченої позивачу на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі №360/1221/23;

4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоотримане грошове забезпечення у вигляді військового збору у розмірі 4 837,97 грн.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту .

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дав визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес», який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» має один і той же зміст.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим.

Вказане підтверджується і нормою частини другої статті 124 Конституції України, в якій закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Тобто, обов`язковою умовою для застосування інституту судового захисту має бути наявність юридичного спору між сторонами у справі, тобто порушення однією стороною законних прав та охоронюваних інтересів іншої сторони.

Наведені положення не дозволяють скаржитися щодо законодавства або певних обставин абстрактно, лише тому, що заявники вважають, що начебто певні положення норм законодавства впливають на їх правове становище.

За результатом аналізу адміністративного позову суд роз`яснює позивачу, що обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не можуть бути лише самі по собі посилання позивача на неправомірність дій відповідача по відношенню до позивача без зазначення у чому виявилась їх дія чи то вплив на права, свободи чи інтереси позивача. Такими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що між сторонами існують правовідносини і що внаслідок певних дій (бездіяльності) відповідача ці відносини стали спірними. В свою чергу, від характеру спірних правовідносин залежить правова кваліфікація спору.

Тобто, обов`язковою ознакою дій (бездіяльності) та рішень суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

Слід зазначити, що відсутність спірних відносин, в свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Згідно з частиною четвертою статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Представник позивача в позовній заяві оскаржує дії військової частини НОМЕР_1 щодо відрахування індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн та військового збору у розмірі 4 837,97 грн з суми грошового забезпечення, виплаченої ОСОБА_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23.

При цьому на підтвердження зазначених обставин представник позивача не надав суду жодних доказів, що позивачу індексація грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн не виплачена, а військовий податок в сумі 4 837,97 грн утриманий з суми грошового забезпечення, виплаченої відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23.

Представником позивача до матеріалів справи додано розрахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 , згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23, на даний військовою частиною НОМЕР_1 у відповідь на адвокатський запит представника позивача від 12.01.2024.

При цьому наданий розрахунок не містить жодних показників утримань з суми грошового забезпечення, виплаченої відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23.

Крім того, відповідно до зазначеного розрахунку до виплати позивачу на виконання рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23 нарахована сума грошового забезпечення у загальному розмірі 322531,11 грн, а не 342 453,57 грн, як зазначає представник позивача в позовній заяві.

Також з наданого до матеріалів позовної заяви адвокатського запиту представника позивача від 12.01.2024, вбачається, що представником позивача не порушувались питання до відповідача з приводу не виплати позивачу індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн та утримання військового податку в сумі 4 837,97 грн з суми грошового забезпечення, виплаченої відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23.

Тобто з позовної заяви не вбачається наявності відповідного порушення відповідачем, суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача щодо не виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн та утримання військового податку в сумі 4 837,97 грн з суми грошового забезпечення, виплаченої відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі № 360/1221/23, на момент його звернення до суду.

Таким чином, позивачу для усунення зазначених недоліків слід надати уточнену позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, з обґрунтуванням та підтвердженням наявності відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент його звернення до суду з даним позовом.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява подана без додержання вимог статті 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву адвоката Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

Запропонувати представнику позивача (позивачу) протягом 5-ти (п`яти) днів з дати отримання цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» або в електронній формі на офіційну електронну адресу суду зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника):

- уточнену позовну заяву, оформлену з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України з обґрунтуванням та підтвердженням наявності відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент його звернення до суду з даним позовом;

- належні докази на підтвердження наявності відповідного порушення військовою частиною НОМЕР_1 , суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів ОСОБА_1 щодо не виплати індексації грошового забезпечення у розмірі 19 922,45 грн та утримання військового податку в сумі 4 837,97 грн з суми грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 у справі №360/1221/23.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

СуддяО.В. Захарова