Справа № 400/5322/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 р. № 400/5322/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить:

„1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непроведення ОСОБА_2 перерахунку та виплати індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року з врахуванням 01.01.2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести ОСОБА_2 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Збройних Силах України у військовій частині НОМЕР_1 з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року з врахуванням 01.01.2008 року (базовий місяць) для обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненадіслання відповідно до ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ ОСОБА_2 довідки про отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року, довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року, копії грошового атестату ОСОБА_4 виданого військовою частиною НОМЕР_1 та копії довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії.

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надіслати відповідно до ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ ОСОБА_2 довідку про отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року, довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року, копію грошового атестату ОСОБА_4 виданого військовою частиною НОМЕР_1 та копію довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 09.08.2019 з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів (базового місяця). Позивач вказує, що відповідач у відповідь на його звернення не надіслав йому поштою довідку про отримане грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 до 09.08.2019, довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 09.08.2019, копію грошового атестату, виданого Військовою частиною НОМЕР_1 , та копію довідки Військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії.

Відповідач подав відзив на позов, у якому проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи необхідність застосування ним січня 2016 року як базового місяця для цілей нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення. Відповідач посилається на Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013). Також відповідач вказує, що 27.10.2022 за вхідним № 90/347 на адресу Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист із вкладеними до нього двома заявами та описом. Одна із заяв була не підписана і не містила у собі вимог, тому визналась анонімною і розгляду не підлягала. Під час розгляду другої заяви було встановлено, що у вимогах йдеться про надання довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_1 за період 01.01.2016 до 09.08.2019 рік. Під час перевірки було встановлено, що у Військовій частині НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_1 військову службу не проходив і у списках частини не значився. ОСОБА_1 було запропоновано доопрацювати ці заяви. Інших заяв на адресу Військової частини НОМЕР_1 від ОСОБА_1 не надходило.

До відзиву додані, серед іншого, довідка розрахунок індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 до 28.02.2018, довідка про грошове забезпечення позивача з 01.01.2016 до 09.08.2019, довідка про індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 09.08.2019 та доказ направлення відзиву та зазначених документів позивачу.

У відповіді на відзив позивач просить повернути відзив без розгляду як безпідставний, а також підтримує аргументи позовної заяви і повідомляє, що на дату звернення до суду відповіді на його звернення йому не надходило.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

У спірний період з 01.01.2016 до 09.08.2019 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з послужного списку позивача.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2019 № 191 майор ОСОБА_1 виключений із списків особового складу військової частини.

Відповідач не застосовував січень 2008 року як місяць пдіивщення доходів для цілей нарахування позивачу індексації грошового забезпечення, що визнається сторонами.

Ухвалюючи рішення по суті спору між сторонами, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених Законом.

Абзац 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII встановлює, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону № 2011-XII, до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.

Згідно частиною першою статті 2 Закону України від 03.07.1991 № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» (далі Закон № 1282-XII), індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (стаття 4 Закону № 1282-XII).

Стаття 18 Закону України від 05.10.2000 № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначає, що індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно-правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1078, він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Суд зазначає, що у зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 09.12.2015 № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова 1013), яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала до застосування з 01.12.2015 (пункт 6 цієї постанови), істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення.

Внесеними змінами передбачалося ряд новел у порядку проведення індексації грошових доходів населення.

Зокрема, до 01.12.2015 базовим місяцем вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати), то після прийняття Постанови № 1013 від 09.12.2015 місяцем підвищення став місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного грошового утримання, стипендій, виплат із соціального страхування (пункт 5 Порядку № 1078).

Крім того, якщо раніше базовий місяць (місяць підвищення) визначався у разі коли зросла зарплата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати, то після внесення змін - тільки у разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад).

Пункт 5 Порядку № 1078 у редакції з 01.12.2015 визначає, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Суд не застосовує до спірних правовідносин постанову Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 „Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова № 1013) з огляду на таке.

Починаючи з 09.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймає працівник, у тому числі військовослужбовець.

Пунктом1 Постанови № 1013 внесені зміни до Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що призвело до збільшення посадових окладів працівників, заробітна плата яких обчислюється за вказаною тарифною сіткою.

Відповідно до пункту 3 Постанови № 1013, міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 р. відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078.

Виходячи з системного аналізу пунктів 1-3 Постанови № 1013, базовий місяць - січень 2016 року - застосовується для подальшої індексації заробітної плати за посадами, оклади (тарифні ставки) за якими підвищилися в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Постанови № 1013.

Відповідач не обгрунтував та надав суду доказів того, що в грудні 2015 року у позивача збільшився оклад, тому ця постанова на спірні правовідносини не поширюється.

Порядок № 1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).

З 01.01.2008 тарифні ставки (оклади) військовослужбовців були підвищені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 07.11.2007 № 1294, яка набрала чинності 01.01.2008.

У зв`язку з цим місяцем підвищення посадового окладу (базовим місяцем) позивача є січень 2008 року, тому відповідач повинен був здійснити розрахунок індексації з 01.01.2016 до 28.02.2018, ураховуючи січень 2008 року як базовий.

У подальшому зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова № 704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Отже, в грудні 2015 року тарифні ставки (оклади) військовослужбовців не змінилися, тому підстави для обчислення індексації грошового забезпечення позивачу з урахуванням базового місяця - січень 2016 року - відсутні.

У постанові від 28.09.2022 у справі № 400/1119/21 Верховний Суд вказав, що з січня 2008 року посадовий оклад військовослужбовця не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців. Отже, відповідно до положень Порядку № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 до 28.02.2018.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 належить обчислювати з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року, що зумовлює задоволення позову в цій частині.

Суд зазначає про відсутність підстав зобов`язувати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за 01.03.2018. Зокрема, зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась з 01.01.2018 у зв`язку з набранням чинності з 01.03.2018 постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Отже, березень 2018 року став базовим (місяцем підвищення доходів).

Отже, за період з 01.01.2016 до 28.02.2028 індексація грошового забезпечення повинна бути нарахована і виплачена позивачу з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів, тому в цій частині позов належить задовольнити.

З 01.03.2018 місяцем підвищення доходу є березень 2018 року, тому в задоволенні позовних вимог за період з 01.03.2018 до 09.08.2019 належить відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання надіслати позивачу довідку про отримане ним грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 до 09.08.2019, довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 до 09.08.2019, копію грошового атестату та копію довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії.

Позивач направив відповідачу заяву, в якій просив: „Відповідно до ст ст. 4. 5. 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ прошу надіслати на мою адресу поштою довідку про отримане ОСОБА_3 грошове забезпечення помісячно за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року (з зазначенням всіх видів грошового забезпечення, а саме: посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди, надбавки за особливості служби, надбавки за класну кваліфікацію, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги при звільненні) та довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_2 за період з 01.01.2016 року по 09.08.2019 року.

Відповідно до ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року №2657-ХІІ прошу надіслати на мою адресу поштою копію грошового атестату ОСОБА_5 виданого військовою частиною НОМЕР_1 та копію довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії.

Відповідач підтверджує отримання цієї заяви.

Відповідач вказує у відзиві: „Під час розгляду другої заяву було встановлено, що у вимогах проситься надати довідку про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_1 за період 01.01.2016 року по 09.08.2019 рік. Під час перевірки було встановлено, що у військовій частині НОМЕР_1 старший прапорщик ОСОБА_1 військову службу не проходив і у списках частини не значився.

Хоч заява була оформлена вірно, але у вимогах була указана недостовірна інформація, яка не відповідає дійсності, тобто містила відомості, яких не існувало взагалі, про що було особисто повідомлено ОСОБА_1 і запропоновано перепрацювати дані заяви.

Доказів надання письмової відповіді на заяву позивача відповідач не надав до суду.

Суд виходить з того, що до обов`язків органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг, тобто і військових частин, належить письмове повідомлення громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення (стаття 19 Закону України „Про звернення громадян).

За нормами статті 20 Закону України „Про звернення громадян, звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

За такого відповідач мав обов`язок надати письмову відповідь на звернення позивача від 19.10.2022.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог у цій частині з огляд на таке.

Спосіб захисту права повинен бути ефективним і призводити до реального відновлення становища, яке існувало до порушення права, а не формальною констатацією наявності протиправної бездіяльності.

У постанові від 11.02.2021 у справі № 814/2458/16 Верховний Суд, зокрема, зазначив, що «… обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав, захист законних інтересів і, у випадку задоволення судом його вимог, рішення повинно мати наслідком реальне відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду …».

Довідки про нараховану індексацію були необхідні позивачу з метою подання відповідної заяви та доведення позовних вимог у справі, що розглядається. Спір між сторонами в частині застосування місяця підвищення доходів за спірний період розв`язаний цим судовим рішенням.

Суд також ураховує, що одночасно з відзивом відповідач надіслав позивачу поштою довідку розрахунок індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 до 28.02.2018, довідку про грошове забезпечення позивача з 01.01.2016 до 09.08.2019, довідку про індексацію грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 до 09.08.2019.

Крім того, суд погоджується з доводами відповідача про те що позивач проходив військову службу у військовому званні „майор, тому підстави для видачі довідки про суму нарахованої та належної до виплати індексації грошового забезпечення старшому прапорщику ОСОБА_1 у відповідача, дійсно, були відсутні.

Щодо надання позивачу атестату і довідки про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії, суд ураховує, що до позовної заяви доданий лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.011.2022 № 9/1/3404, в якому зазначається, що оригінали зазначених документів наявні в Головному управлінні ПФУ в Миколаївській області. Відповідну наявність підтвердило і Головне управління ПФУ в Миколаївській області в своєму листі від 02.11.2022 № 1400-0202-8/39083, яким відмовило позивачу в наданні йому відповідних документів.

У справі відсутні докази того, що копія атестату та довідки для призначення пенсії фактично є в розпорядженні відповідача і можуть бути надані позивачу.

Ураховуючи зазначене, у задоволенні цих позовних вимог належить відмовити.

Отже, позов належить задовольнити частково.

Судові витрати у справі відсутні.

Щодо клопотання позивача про зобов`язання відповідача подати до суду в установлений судом строк звіт щодо виконання рішення суду, суд зазначає таке.

За нормами частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вирішений у цій справі спір виник у сфері правовідносин публічної служби.

Відповіач як військова частина, в якій позивач проходив військову службу, не має статусу суб`єкта владних повноважень, оскільки не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, а також не здійснює публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, не надає адміністративних послуг, тобто не має жодних ознак, притаманних суб`єкту владних повноважень, визначених пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

За такого стаття 382 Кодексу адміністративного судочинства України незастосовна до відповідача.

Щодо клопотання позивача про негайне виконання рішення суду суд зазначає про таке.

Відповідно до пункту шостого частини першої статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Згідно з пунктом другим частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць

На думку суду, у пункті другому частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України йде мова про негайне виконання стягнення заробітної плати у разі позбавлення працівника такої зарплати. Інститут негайного виконання стягнення зарплати за один місяць у такому разі виконує функцію запобіжника позбавлення особи засобів існування на час вирішення юридичного спору.

Натомість спірні правовідносини між сторонами у цій справі полягають не у позбавленні позивача заробітної плати як засобу існування. У цьому випадку існує лише спір щодо належного розміру індексації грошового забезпечення.

Крім того, у цій справі суд не вирішує питання щодо стягнення заробітної плати, а тому і не визначає суми стягнення за місяць.

На підставі зазначеного суд не вбачає підстав для застосування пункту другого частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України та негайного виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись статями 2, 9, 19, 77, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код - НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає в ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018 з урахуванням січня 2008 року як місяця підвищення доходів (базового місяця).

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 до 28.02.2018, виходячи з січня 2008 року як місяця підвищення доходів (базового місяця), з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна