Справа № 420/2375/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2375/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000002/2 від 11.01.2024 року, прийняте Одеською митницею.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що задля підтвердження розміру транспортних витрат було надано довідку про вартість міжнародного перевезення вантажу, яка містить вартість перевезення за весь маршрут від постачальника до покупця. Також, виходячи з переліку документів, що підтверджують митну вартість товарів, наведений в ч. 2 ст. 53 МКУ та правовою природою коносаменту, він не є документом, що підтверджує митну вартість товару, а підтверджує лише факт отримання перевізником товару. Наявність помилки в коносаменті щодо ваги товару жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару, оскільки вартість товару в інвойсі визначається за одиницю товару (пару взуття), а не за вагу. При цьому, жодних розбіжностей в документах саме щодо кількості товару немає. Також, декларантом були надані рахунки експедитора. Рахунок від 20.11.2023 року було сплачено, що про надано платіжну інструкцію. Рахунки від 05.01.2024 року не були сплачені, а тому відповідні платіжні документи були відсутні. Крім того, контрактом не було передбачено оформлення замовлення чи пропозиції, а тому вони не підлягали документальному оформленню. Таким чином, з наданих документів безсумнівно та однозначно можна встановити вартість придбаного товару, зокрема, ціна зазначена в інвойсі відповідно до контракту. Відповідач лише формально послався на ненадання повного переліку документів, не зазначивши які саме обґрунтовані сумніви щодо вартості товару залишись не усунутими. Тобто, оскаржуване рішення прийняте необґрунтовано та протиправно.

Представником Одеської митниці до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову та вказує, що Митним кодексом України не допускається ігнорування та не виконання форм контролю встановлених СУР. На виконання вимог статті 54 МКУ та у зв`язку із спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості, під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 24UA54U2 від 10.01.2024 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності та не містяться всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000002/2 від 11.01.2024. Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості. 11.01.2024 митним органом отримано лист уповноваженої особи № 1101-2 з вимогою завершити митне оформлення та повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватись не будуть, також в якості додаткових документів на вимогу митного органу декларантом надано рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, банківські платіжний документи. Таким чином вказані розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ. Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 24UA54U2 від 10.01.2024 містилися розбіжності та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 29 березня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

18 липня 2022 року між компанією RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD (продавець) та та ТОВ «СТІЛЛІ» (покупець) укладено контракт №1, згідно якого продавець зобов`язаний поставити, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах контракту (а.с. 12-21, 113- 117).

10 січня 2024 року декларантом ТОВ «СТІЛЛІ» подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA54U2 щодо товару: 1) Взуття жіноче, халявки якого нижче щи колотки, спереду мають шнуровку, верх взуття виготовлено з синтетичного полімерного матеріалу, підошва взуття виготовлена з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з устілкою завдовжки менш як 24см: - арт. XM40-1, розміром 36-37 - 74 пар; - арт. XM40-2, розміром 36-37 - 14 пар; - арт. XM40-8, розміром 36-37 - 22 пар; - арт. XM40-7, розміром 36-37 - 2 пар; - арт. XM40-65, розміром 36-37 - 76 пар; - арт. XM40-86-2, розміром 36-37 - 14 пар; - арт. XM60-1, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-2, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-3, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-7, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-7-2, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-86, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-3R, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-93, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-86-2, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM60-41, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM70-1, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM70-2, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM70-3, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM70-4, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. XM70-41, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. S10-1, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. S10-2, розміром 36-37 - 120 пар; - арт. S10-3, розміром 36-37 - 80 пар; - арт. S10-4, розміром 36-37 - 56 пар; - арт. S10-8, розміром 36-37 - 80 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай; 2) Взуття жіноче, халявки якого нижче щи колотки, спереду мають шнуровку, верх вз уття виготовлено з синтетичного полімерн ого матеріалу, підошва взуття виготовлен а з синтетичного полімерного матеріалу, без металевого підноска, не відносяться до спеціального спортивного взуття, з ус тілкою завдовжки 24см або більше: - арт. XM40-1, розміром 38-40 - 222 пар; - арт. XM40-2, розміром 38-40 - 42 пар; - арт. XM40-8, розміром 38-40 - 66 пар; - арт. XM40-7, розміром 38-40 - 6 пар; - арт. XM40-65, розміром 38-40 - 228 пар; - арт. XM40-86-2, розміром 38-40 - 42 пар; - арт. XM60-1, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-2, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-3, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-7, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-7-2, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-86, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-3R, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-93, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-86-2, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM60-41, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM70-1, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM70-2, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM70-3, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM70-4, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. XM70-41, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. S10-1, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. S10-2, розміром 38-40 - 360 пар; - арт. S10-3, розміром 38-40 - 240 пар; - арт. S10-4, розміром 38-40 - 168 пар; - арт. S10-8, розміром 38-40 - 240 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай; 3) - арт. XM90-65, розміром 36-40 - 320 пар ; - арт. XM90-86, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-1, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-2, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-3, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-8, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-7, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-65, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-92, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-86, розміром 36-40 - 320 пар; - арт. XM100-86-2, розміром 36-40 - 320 пар. Торгівельна марка: STILLI Виробник: RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD Країна виробництва: CN Китай (а.с. 74-75).

11 січня 2024 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500020/2024/000002/2, у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтв. числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтв. митну вартість товарів, а саме: 1) Відп. до вимог розділу ІІІ «Правил…», затв. наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на трансп. декларантом відповідно до частини другої ст. 53 Кодексу подаються трансп. документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазнач. документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору про надання трансп.-експ. послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на МТУ та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту Подані док-ти містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових МВ товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме:1.У коносаменті від 16.11.23 №BW23110255B вказано, що загальна вага брутто становить 12072кг, але у пакувальному листі вага брутто становить 12946,21кг; 2. у договорі транспортного експедирування від 21.07.2023 № у пп.4.2 вказано що оплата послуг експедитора здійснюється на умовах 100% передплати, але не надано банківських документів, які б це підтверджували; у заявці вартість послуг також не вказано; 3. у п.3 контракту вказано, що партія товару формується на підставі замовлень, які формуються на підставі попереднього інвойсу, яких до митного офрмлення надано не було; 4. у листі виробника від 10.01.20204 б/н невірно вказано номер інвойса для контейнера DRYU4523770. Враховуючи вищезазначене, та зв`язку зі спрацюванням профілів ризику системи управління ризиками 105-2,106-2 щодо можливого заниження митної вартості товарів відповідно до частини 3 статті 53 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 2,3 ст. 53,54 МКУ зобов`язуємо протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бух.документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;3) копію митної декларації країни відправлення;4) висновки про якісні та вартісні хар-ки товару, підготовлені спец.експертними організаціями. У відп.і до ч.6 статті 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 11.01.2024 митним органом отримано лист уповноваженої особи № 1101-2 з вимогою завершити митне оформлення та повідомленням, що у встановлений термін додаткові документи надаватись не будуть, також в якості додаткових документів на вимогу митного органу декларантом надано рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги, банківські платіжний документи, Отже, декларантом не подані усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другійчетвертій статті 53 МКУ, розбіжності не спростовано. Відповідно до ч. 1 ст. 55 МКУ рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 МКУ, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Оскільки розбіжності не було спростовано, відповідно до п.2 статті 58 у випадку якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально, відповідно до п.3 статті 58 застосовують другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 МКУ. Відповідно до п.4 ст. 57 МКУ було проведено консультацію між декларантом та митним органом з метою визначення основи визначення вартості згідно з положеннями статей 59-60 МКУ. У зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості операцій з ідентичними та подібними (аналогічними) товарами відповідно до статей 59,60 МКУ, неможливо застосувати методи за ціною договору щодо ідентичних та подібних (аналогічних) товарів. Відповідно до статей 62,63 МКУ методи визначення митної вартості на основі віднімання та додавання вартості не можуть бути використані через відсутність інформації щодо обчисленої вартості, наданої виробником товарів. Відповідно до п.1 статті 64 МКУ у разі, якщо митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ) за резервним методом. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз цінової інформації, яка міститься в ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, експорт в Україну здійснюється з тієї ж країни, та встановлено, що рівень митної вартості подібного товару №1 є більшим та становить 10,49 дол. США/пара (МД від 17.04.2023 UA500020/2023/011660),ніж заявлено декларантом 4,8230 дол. США/пара, подібного товару №2 є більшим та становить 10,3258 дол. США/пара (МД від 15.02.2023 №UA40802/2023/011660),ніж заявлено декларантом 4,8236 дол. США/пара, товару №3 є більшим та становить 10,64 дол. США/пара (МД від 06.11.2023 №UA500020/2023/014645),ніж заявлено декларантом 5,1505 дол. США/пара (а.с. 9-11, 131 з.б. - 132).

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7 ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як вбачається з матеріалів справи, у рішенні про коригування митної вартості від 11 січня 2024 року № UA500020/2024/000002/2, зазначено, що його прийнято у зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтв. числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтв. митну вартість товарів, а саме: 1) Відп. до вимог розділу ІІІ «Правил…», затв. наказом МФУ від 24.05.2012 № 599, для підтвердження витрат на трансп. декларантом відповідно до частини другої ст. 53 Кодексу подаються трансп. документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазнач. документів можуть належати: -рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору про надання трансп.-експ. послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; -банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; -калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на МТУ та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту Подані док-ти містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових МВ товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: 1.У коносаменті від 16.11.23 №BW23110255B вказано, що загальна вага брутто становить 12072кг, але у пакувальному листі вага брутто становить 12946,21кг; 2. у договорі транспортного експедирування від 21.07.2023 № у пп.4.2 вказано що оплата послуг експедитора здійснюється на умовах 100% передплати, але не надано банківських документів, які б це підтверджували; у заявці вартість послуг також не вказано; 3. у п.3 контракту вказано, що партія товару формується на підставі замовлень, які формуються на підставі попереднього інвойсу, яких до митного офрмлення надано не було; 4. у листі виробника від 10.01.20204 б/н невірно вказано номер інвойса для контейнера DRYU4523770 (а.с. 9-11, 131 з.б. - 132).

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надавались довідки про транспорті витрати від договір-аявка на перевезення вантажу від 02.01.2024 року, договір транспортного експедирування від 21.07.2023 року, а також довідка про вартість міжнародного перевезення від 05.01.2024 року № 3766/2, в якій зазначена вартість транспортних витрат, яка включає локальні портові витрати в Китаї, поставка від порту в Китаї до порту в Польщі, послуги з перевезення на території Польщі, автоперевезення від м. Годанськ (Польща) до п/п Ужгород (Україна), автоперевезення у авто від п/п Ужгород (Україна) до м. Одеса (Україна) (а.с. 126 з.б.).

Верховний Суд в постанові від 31 травня 2019 року по справі № 804/16553/14 (№К/9901/5149/18) зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

При цьому, до митного оформлення надавалася копія договору транспортного експедирування від 21.07.2023 №, згідно п. п. 4.2 якого послуги експедитора, а також витрати, затрати та інші платежі, здійснені експедитором в інтересах клієнта і пов`язані з виконанням договору сплачуються клієнтом на умовах 100 % передоплати або за фактом надання послуг на підставі встановленого експедитором рахунку.

Тобто, умовами договору транспортного експедирування від 21.07.2023 № визначені різні умови оплати послуг, як 100 % передоплати або за фактом надання послуг на підставі встановленого експедитором рахунку.

При цьому, приписами чинного законодавства не визначено будь-яких обмежень щодо можливості визначення контрагентами двох умов щодо строків та умов розрахунків, яких покупець зобов`язаний дотримуватися в залежності від того, який строк настане першим.

З матеріалів справи вбачєаться, що до митного оформлення декларантом позивача надані рахунки на оплату, які виставлені відповідно до договору від 21.07.2023 №, зокрема від 20.11.2023 року, який оплачений відповідно до платіжної інструкції № 1323 від 29.12.2023 року, яка також надавалась, а також рахунки від 05.01.2024 року № 15, № 17 (а.с. 127-131).

Згідно п. 4.4 договору транспортного експедирування від 21.07.2023 № клієнт оплачує рахунки експедитора протягом 5-ти банківських днів з дати отримання рахунку.

Тобто, з урахуванням умов договору від 21.07.2023 № строк оплати рахунків від 05.01.2024 року № 15, № 17 не настав, а тому посилання відповідача, як на підставу для коригування митної вартості на ненадання банківських документів, які б підтверджували оплату послуг експедитора, є неспроможними.

Суд вважає неспроможними доводи відповідача про те, що у коносаменті від 16.11.23 №BW23110255B вказано, що загальна вага брутто становить 12072кг, але у пакувальному листі вага брутто становить 12946,21кг, оскільки до митного оформлення декларантом ТОВ СТІЛЛІ надавався лист RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD від 10.01.2024 року, яким повідомлено про зміну вагових показників та зазначено, що слід вважати правильним вагу брутто 12946,21 кг (а.с. 125).

При цьому, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що наявність помилки в коносаменті щодо ваги товару жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару, оскільки вартість товару в інвойсі визначається за одиницю товару (пару взуття), а не за вагу. При цьому, жодних розбіжностей в документах саме щодо кількості товару немає.

Також, суд вважає неспроможними посилання відповідача, як на підставу для коригування митної вартості товару на те, що у п.3 контракту вказано, що партія товару формується на підставі замовлень, які формуються на підставі попереднього інвойсу, яких до митного оформлення надано не було, оскільки умовами контракту від 18 липня 2022 року №1, сторонами (RUIAN TONGQI SHOES CO., LTD (продавець) та та ТОВ «СТІЛЛІ» (покупець) не погоджувалась обов`язкова умова документального оформлення замовлень, пунктом 3.3 вказаного контракту чітко визначено, що замовлення вважається прийнятим якщо продавець виставив покупцю попередній інвойс.

Крім того, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 11 січня 2024 року № UA500020/2024/000002/2 не вбачається, яким саме чином обставина зазначення у листі виробника від 10.01.20204 б/н невірного номеру інвойса для контейнера DRYU4523770. При цьому, вказаний лист не містяться в переліку, визначеному ч. 2 ст. 53 МКУ, як документ, що підтверджують митну вартість товарів.

Також, зі змісту оскаржуваного рішення не вбачається, яким саме чином обставини не ненадання виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів (прайс-листи) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості від від 11 січня 2024 року № UA500020/2024/000002/2 не є підставою для коригування митної вартості товару. Відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі № 809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином зазначені відповідачем в оскаржуваному рішенні обставини жодним чином не можливо вважати як наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, або наявність ознак не автентичності поданих до митного оформлення документів.

Відповідно до ст. 189, 190 Господарського кодексу України, ціна є вираженим у грошовій формі еквівалентом одиниці товару (продукції, робіт, послуг, матеріально-технічних ресурсів, майнових та немайнових прав), що підлягає продажу (реалізації), який повинен застосовуватися як тариф, розмір плати, ставки або збору, крім ставок і зборів, що використовуються в системі оподаткування. Ціна є істотною умовою господарського договору. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, а у внутрішньогосподарських відносинах - також за рішенням суб`єкта господарювання.

Отже, зазначені відомості не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

При цьому надані позивачем документи кореспондуються між собою та містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, а отже у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Згідно ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом, шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

В рішенні від від 11 січня 2024 року № UA500020/2024/000002/2 вказано, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз цінової інформації, яка міститься в ЄАІС Держмитслужби України з урахуванням опису та фізичних характеристик товару, що продається на аналогічних комерційних умовах, експорт в Україну здійснюється з тієї ж країни, та встановлено, що рівень митної вартості подібного товару №1 є більшим та становить 10,49 дол. США/пара (МД від 17.04.2023 UA500020/2023/011660),ніж заявлено декларантом 4,8230 дол. США/пара, подібного товару №2 є більшим та становить 10,3258 дол. США/пара (МД від 15.02.2023 №UA40802/2023/011660),ніж заявлено декларантом 4,8236 дол. США/пара, товару №3 є більшим та становить 10,64 дол. США/пара (МД від 06.11.2023 №UA500020/2023/014645),ніж заявлено декларантом 5,1505 дол. США/пара (а.с. 9-11, 131 з.б. - 132).

Разом з тим, різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Вказана позиція викладена Верховним Судом в постановах від 19.02.2019 року по справі № 805/2713/16-а, від 25 листопада 2020 року по справі № 1.380.2019.001657, від 15 червня 2021 року по справі № 804/2584/16.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 11 січня 2024 року № UA500020/2024/000002/2 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12151,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Грецька площа, 1, оф. 201-Б) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товару № UA500020/2024/000002/2 від 11 січня 2024 року.

Стягнути з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, адреса місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21А) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю СТІЛЛІ (, адреса місцезнаходження: 65026, м. Одеса, Грецька площа, 1, оф. 201-Б) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12151,40 грн. (дванадцять тисяч сто п`ятдесят одна гривня 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук