Справа № 380/17751/23
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 рокусправа № 380/17751/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Карп`як О.О. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, картки відмови в прийнятті митної декларації, -

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" (місцезнаходження: 81100, Львівська область, Пустомитівський р-н, м. Пустомити, пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21, , ел. пошта ) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, , ел. пошта ), в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості № UA209000/2023/000052/2 від 01.02.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/000308.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним на митну територію України було ввезено товар. З метою митного оформлення партії спірного товару, позивач подав митному органу митну декларацію № 23UA14U3 від 31.01.2023, в якій визначив митну вартість такого товару, що імпортується, за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в сумі 1 304 295 грн. 47 коп. (32 708,62 Євро). На підтвердження заявленої митної вартості спірного товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Рахунок № 438 від 30.01.2023. Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару відповідач надіслав вимогу про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості. На виконання вимог митного органу, ураховуючи, що більшість документів з наведеного переліку подавались позивачем разом із митною декларацією, представником позивача 31.01.2023 повторно надано митному органу: зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022 р.; Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 11/10-2018 від 11.10.2018; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 22/1/260 від 26.11.2022. За результатом розгляду всіх наданих документів, відповідач відмовив позивачу у митному оформлені товару та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.07.2023 5 митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/000308 (далі - картка відмови). Також, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 01.02.2023 № UA209000/2023/000052/2, яким позивачу відкориговано митну вартість товару: папір-основа для виробів господарсько -побутового та санітарно-гігієнічного призначення-, целюлозний крепований, в рулонах, без вмісту волокон, одержаних механічним способом, не крейдований, не ароматизований, FSC MIX CREDIT маса 16- 16,5г/м2, шири на 21-33 см, код товару , за методом 2б (ст. 60 МКУ) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (на підставі інформації для коригування митної вартості, зазначеної у МД від 21.12.2022 № UA209230/2022/25027) виходячи з вартості за кілограм товару 1,921 USD (даного виду товару), в результаті чого позивачеві донараховано податок на додану вартість у розмірі 15 408 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісім) грн. 91 коп. Оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів не відповідають вимогам пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, оскільки не містять наявної в митного органу інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, та у ньому відсутнє належне обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої відповідачем, та фактів, які вплинули на таке коригування. Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника. Чого в даному випадку відповідачем зроблено не було. Тому, вважає оскаржене рішення та картку протиправними та просить такі скасувати.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у тому, що декларантом було подано митну декларацію №23UA14U3 від 31.01.2023 року та наступні товаросупровідні документи: - рахунок-фактуру №LO81 від 30.01.2023 року; - автотранспортну накладну №824329 від 30.01.2023 року; - сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №X0033108 від 30.01.2023 року; - некласифікований комерційний документ №MGI230416 від 30.01.2023 року; - висновок про вартісні характеристики №22/1/260 від 26.11.2022 року; - зовнішньоекономічний договір №5 від 01.04.2022 року; - договір про надання послуг митного брокера 11/10-2018 від 11.10.2018 року; - копія митної декларації країни відправлення №23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 року. Під час здійснення митного оформлення було опрацьовано інформацію, що міститься у поданих до митного оформлення документах та виявлено наступне:

- у гр. 46 митної декларації країни експорту №23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 року вказана статистична вартість товару яка складає 148825.5 RON, а у посередницькій рахунку-фактурі №MGI230416 від 30.01.2023 року фактурна вартість товару становить - 148518.8 RON (по курсу банку Румунії євро до румунської леї станом на 30.01.2023 року);

- у гр. 8 сертифікату походження форми EUR 1 №Х0033108 від 30.01.2023 року вказано номер рахунку НОМЕР_1 від 30.01.2023 року. Разом з тим у гр. 44 митної декларації зазначено рахунок фактура від 30.01.2023 року №L081;

- на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме прайс-листа виробника товару, декларантом надано прайс-лист від продавця, що суперечить вимогам ст. 53 Митного кодексу України;

- на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме висновку експертної організації щодо вартості імпортованого товару декларантом надано висновок експертної організації №22/1/260 від 26.11.2022 року, згідно якого проведено цінову експертизу товару що ввозиться на митну територію України ТзОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» на підставі зовнішньоекономічної угоди № 7330 від 01.01.2019, проте до митного оформлення декларантом надано інший зовнішньоекономічний договір № 5 від 01.04.2022, який не стосується інформації яка викладена у висновку експерта.

Оскільки Львівською митницею були встановлені розбіжності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, декларанту була скерована вимога про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товарів. Проте декларантом не надано жодного додаткового документу, який зміг би підтвердити числове значення митної вартості товару, заявленого декларантом у митній декларації. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 04.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 22.08.2023 подано відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням сторін.

Позивачем 25.08.2023 подано відповідь на відзив та заперечення на клопотання про розгляд справи в судовому засідання з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 27.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТзОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із присвоєнням коду .

Між Компанією "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" (Покупець) та PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №5 від 01.04.2022.

Відповідно до пункту 1.1. договору Продавець на умовах "DAP Львів" зобов`язується поставляти, а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати продукцію, побутові товари іменовані в подальшому "Товар" у відповідності до виставлених рахунків, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до пункту 4.1. контракту валюта і ціни на товар вказуються в рахунках, що являють собою невід`ємну частину даного контракту.

Відповідно до пункту 4. 2. контракту сумою контракту є сума всіх рахунків по даному контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту.

Відповідно до пункту 5.2. контракту умови оплати - 100 % передплата або оплата 100% вартості протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту відвантаження на підставі інвойсу на партію "Товару". Умови оплати вказуються в інвойсі на партію "Товару".

Виробником товару, що постачається позивачу згідно Контракту №5 від 01.04.2022 та №2816/01.01.2022, є компанія MG Tec Indusury S.R.L. (Румунія) (далі - Виробник).

Між MG Tec Indusury S.R.L. (Виробник) та PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець) укладено посередницький контракт №2816 від 01.01.2022, згідно до умов якого PAPERPRODUCT d.o.o. має ексклюзивні права на реалізацію в Україну паперової продукції виробника.

На виконання умов контракту компанією PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. було оформлено Інвойс (commercial invoce) № L081 від 30.01.2023 на товар: (серветки для обличчя mix Credit 100% целюлоза, серветки тканинні FCS mix Credit 100% целюлоза (маса 16-16,5г/м2, ширина 21-33 см, загальна вага 18 674 кг (НS Соdе 481890900) та серветки тканинні FCS mix Credit 100% целюлоза (маса 14г/м2, ширина 40 см, вага 912 кг (НS Соdе )) на загальну суму 32708,62 Євро. Умови оплати: оплата протягом 14 днів після доставки.

Відповідно до митної декларації країни відправлення (MG Tec Indusury S.R.L. (Румунія) (виробник товару) № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 позивачу поставлявся товар: серветки для обличчя mix Credit 100% целюлоза, серветки тканинні FCS mix Credit 100% целюлоза (маса 16-16,5г/м2, ширина 21-33 см, вага 18 674 кг (НS Соdе 481890900) (далі- спірний товар) та серветки тканинні FCS mix Credit 100% целюлоза (маса 14г/м2, ширина 40 см, вага 912 кг (НS Соdе ), загальною вагою 19586 кг. (далі спірний товар).

Згідно зовнішнього (посередницького) інвойсу № MGI23416 від 30.01.2023 та Сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023 підтверджено поставку позивачу партії спірного товару - НS Соdе 481890900. Перевезення партії спірного товару підтверджується міжнародною товарно транспортною накладною CMR № 824329 від 30.01.2023.

Відповідно до рахунку на оплату від 30.01.2023 № 438 на суму 1000,00 Євро, підтверджено замовлення PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Продавець) у ФОП ОСОБА_1 (Перевізник) послуг перевезення по маршруту Strada Vaii, Румунія - Пустомити, Україна, в межах Контракту № 21/04 від 21.04.2022 р.

Такі транспортні витрати згідно Контракту № 5 від 01.04.2022 р. покладені на Продавця.

З метою митного оформлення партії спірного товару, позивач подав митному органу митну декларацію № 23UA14U3 від 31.01.2023, в якій визначив митну вартість такого товару, що імпортується, за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) в сумі 1 304 295 грн. 47 коп. (32 708,62 Євро). На підтвердження заявленої митної вартості спірного товару та обраного методу її визначення позивач подав до митного органу разом із митною декларацією наступні документи: Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Рахунок № 438 від 30.01.2023.

За результатами розгляду наведених документів, наданих на підтвердження заявленої митної вартості (її складових) за ціною контракту, відповідачем було повідомлено позивачу про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимог митного органу, ураховуючи, що більшість документів з наведеного переліку подавались позивачем разом із митною декларацією, представником позивача 31.01.2023 повторно надано митному органу: зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022 р.; Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 11/10-2018 від 11.10.2018; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 22/1/260 від 26.11.2022.

За результатом розгляду всіх наданих документів, відповідач відмовив позивачу у митному оформлені товару та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/000308 (далі - картка відмови). Також, відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів від 01.02.2023 № UA209000/2023/000052/2, яким позивачу відкориговано митну вартість товару: папір-основа для виробів господарсько -побутового та санітарно-гігієнічного призначення-, целюлозний крепований, в рулонах, без вмісту волокон, одержаних механічним способом, не крейдований, не ароматизований, FSC MIX CREDIT маса 16- 16,5г/м2, шири на 21-33 см, код товару , за методом 2б (ст. 60 МКУ) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (на підставі інформації для коригування митної вартості, зазначеної у МД від 21.12.2022 № UA209230/2022/25027) виходячи з вартості за кілограм товару 1,921 USD (даного виду товару), в результаті чого позивачеві донараховано податок на додану вартість у розмірі 15 408 (п`ятнадцять тисяч чотириста вісім) грн. 91 коп.

Зі змісту спірного рішення вбачається, що за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті - 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

1. у 46 гр. митної декларації країни експорту №23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 вказана статистична вартість товару у країні експорту складає: - 148825.5 RON, a у посередницькій рахунку-фактурі №MGI230416 від 30.01.2023 фактурна вартість товару становить 148518.8 RON (по курсу банку Румунії до румунської леї станом на 30.01.2023);

2. на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме прайс-листа виробника товару, декларантом надано прайс-лист від продавця, що суперечить вимозі ст. 53 Митного кодексу України;

3. на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме висновку експертної організації щодо вартості імпортованого товару декларантом надано висновок експертної організації № 22/1/260 від 26.11.2022, згідно якого проведено цінову експертизу товару що ввозиться на митну територію України ТзОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» на підставі зовнішньоекономічної угоди № 7330 від 01.01.2019, разом з тим до митного оформлення декларантом надано інший зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022, який не стосується інформації, яка викладена у висновку експерта;

4. у гр. 8 сертифікату походження форми EUR 1 № Х0033108 від 30.01.2023 вказано номер рахунку НОМЕР_1 від 30.01.2023. Разом з тим у гр. 44 митної декларації зазначено рахунок фактура від 30.01.2023 №L081.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що позивач не надав усіх документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. У зв`язку з наведеним, із позивачем були проведені консультації, за результатами яких встановлено, що неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари; застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (на підставі інформації для коригування митної вартості, зазначеної у МД від 21.12.2022 № UA209230/2022/25027) виходячи з вартості за кілограм товару 1,921 USD (даного виду товару).

Не погоджуючись зі спірним рішенням позивач оскаржував його в адміністративному порядку, скерувавши митному органу (в порядку ст. 55 Митного кодексу України) Заяву №2 від 12.04.2023 , проте за наслідком розгляду скарги позивача, спірне рішення було залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товару від 01.02.2023 № UA209000/2023/000052/2, позивач звернувся до суду з даним позовом про оскарження такого та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення UA209230/2023/000308.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI, з наступними мінами та доповненнями, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - МК України).

Згідно ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до положень ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

За змістом ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно положень ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

Разом з тим дискреційні функції таких органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До них, зокрема, належить процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Витребування документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК України, може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей щодо заявленої митної вартості товару, а саме: якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України: 1) містять розбіжності; 2) містять наявні ознаки підробки; 3) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; 4) не містять відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Поряд з цим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнівів у достовірності наданої інформації.

Наведені висновки узгоджуються з правовим висновками, викладеними у подібних правовідносинах як Верховним Судом України у судових рішеннях від 31.03.2015 у справі №21-127а15, від 02.06.2015 у справі №21-498а15, так і Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі №809/1884/16 та від 14.08.2018 у справі №826/5868/16.

При цьому, згідно правових позицій Верховного Суду, викладених у постановах від 27.03.2021 у справі №540/2605/18, від 07.02.2023 у справі №804/5961/16, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару.

Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При вирішенні цього спору суд враховує такі висновки Верховного Суду:

- "…органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів" (постанова від 18.12.2018 року у справі №821/110/18);

- "… витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України […]. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації" (постанова від 17.07.2019 року у справі №809/872/17);

- "… у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом" (постанова від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15);

- "…щодо доводів відповідача стосовно того, що митна вартість товарів, вказана декларантом, є нижчою від ціни, інформація про яку наявна у митного органу, слід відзначити, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути безумовною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості" (постанова від 15.02.2023 року у справі №815/2552/16);

- "… у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів" (постанова від 05.03.2019 року у справі №815/143/174);

- "… в силу ч.2 ст.55 Митного кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 року "Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору" - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства" (постанова від 21.12.2018 року у справі №815/1670/17). У цій постанові Верховний Суд зазначив, що відсутність в рішеннях обґрунтувань розрахунку скоригованої митної вартості є самостійною підставою для їх скасування.

Здійснюючи оцінку аргументів сторін та досліджених письмових доказів щодо правомірності рішень про коригування митної вартості товарів в частині обґрунтування сумніву в заявленій декларантом митній вартості, суд виходить з наступного.

Так, системний аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод "за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)";

- МК України визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в ст.53 цього кодексу;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- МК України визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, які свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

При цьому посадова особа повинна витребувати документи, що реально необхідні для перевірки "сумнівних" відомостей, а не вимагати в декларанта надання невичерпного переліку усіх можливих документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

Поряд з цим єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

У цій справі суд встановив, що позивач визначив митну вартість товарів за ціною договору.

На підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені ч. 2 ст. 53 МК України, зокрема: Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Рахунок № 438 від 30.01.2023.

За результатами розгляду наведених документів, наданих на підтвердження заявленої митної вартості (її складових) за ціною контракту, відповідачем було повідомлено позивачу про необхідність подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до статті 53 Митного кодексу України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вимог митного органу, ураховуючи, що більшість документів з наведеного переліку подавались позивачем разом із митною декларацією, представником позивача 31.01.2023 повторно надано митному органу: зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022 р.; Інвойс (commercial invoce) № L 081 від 30.01.2023; CMR № 824329 від 30.01.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) № X0033108 від 30.01.2023; зовнішній (посередницький) інвойс № MGI23416 від 30.01.2023; копію митної декларації країни відправлення № 23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023; Договір про надання послуг митного брокера № 11/10-2018 від 11.10.2018; Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 22/1/260 від 26.11.2022.

01.02.2023 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів UA 209000/2023/000052/2, яким скориговано митну вартість товару №1, визначено в розмірі 1,921 дол. США/кг, в розділі 30 спірного рішення вказано коригування вартості за одиницю 1,7742 Євро.

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що надані документи містять наступні розбіжності:

1. у 46 гр. митної декларації країни експорту №23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 вказана статистична вартість товару у країні експорту складає: - 148825.5 RON, a у посередницькій рахунку-фактурі №MGI230416 від 30.01.2023 фактурна вартість товару становить 148518.8 RON (по курсу банку Румунії до румунської леї станом на 30.01.2023);

2. на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме прайс-листа виробника товару, декларантом надано прайс-лист від продавця, що суперечить вимозі ст. 53 Митного кодексу України;

3. на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме висновку експертної організації щодо вартості імпортованого товару декларантом надано висновок експертної організації № 22/1/260 від 26.11.2022, згідно якого проведено цінову експертизу товару що ввозиться на митну територію України ТзОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» на підставі зовнішньоекономічної угоди № 7330 від 01.01.2019, разом з тим до митного оформлення декларантом надано інший зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022, який не стосується інформації, яка викладена у висновку експерта;

4. у гр. 8 сертифікату походження форми EUR 1 № Х0033108 від 30.01.2023 вказано номер рахунку НОМЕР_1 від 30.01.2023. Разом з тим у гр. 44 митної декларації зазначено рахунок фактура від 30.01.2023 №L081.

Таким чином, митний орган дійшов висновку, що позивач не надав усіх документів для підтвердження заявленої ним митної вартості товару. У зв`язку з наведеним, із позивачем були проведені консультації, за результатами яких встановлено, що неможливо застосувати метод визначення митної вартості 2а з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари; застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (на підставі інформації для коригування митної вартості, зазначеної у МД від 21.12.2022 № UA209230/2022/25027) виходячи з вартості за кілограм товару 1,921 USD (даного виду товару).

Щодо мотивів, які відповідач вказав у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що у 46 гр. митної декларації країни експорту №23ROCJ1800E0008342 від 30.01.2023 вказана статистична вартість товару у країні експорту складає: - 148825.5 RON, a у посередницькій рахунку-фактурі №MGI230416 від 30.01.2023 фактурна вартість товару становить 148518.8 RON (по курсу банку Румунії до румунської леї станом на 30.01.2023).

З цього приводу суд зазначає, що відповідно до пункту 4.1. контракту № 5 від 01.04.2022 валюта і ціни на товар вказуються в рахунках, які є невід`ємною частиною контракту. Згідно до пункту 4.3. контракту валютою контракту є євро.

У наданому до митного оформлення рахунку-фактурі № L081 від 30.01.2023 вартість товару визначена в євро, як і передбачено умовами контракту.

Частиною другою статті 53 Митного кодексу визначено документи, які підтверджують митну вартість товару.

Суд звертає увагу, що митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 Митного кодексу не є документом, який підтверджує митну вартість товарів.

Натомість відповідно до частини шостої статті 53 Митного кодексу декларант може її подати за власним бажанням. Також копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа подає на письмову вимогу митного органу за наявності умов, визначених частиною третьою статті 53 Митного кодексу.

Митна декларація країни відправлення може лише підтверджувати проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак ніяк не може підтверджувати чи спростовувати числове значення заявленої митної вартості товару.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 03.05.2023 у справі №140/6689/20, ціною продажу для платника є ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах, що відповідає тій, яка вказана відправником у митних деклараціях країни відправлення із застосуванням конвертації, з урахуванням курсу валют на території Європейського Союзу на той момент. Експортер здійснює конвертацію з урахуванням даних банківської системи Європейського Союзу. Відповідною датою конвертації є дата перерахунку коштів через фінансову установу або дата подання митної декларації країни відправлення. Конвертація валют не вказує на те, що такі документи мають цінову розбіжність.

Ураховуючи викладене в сукупності, суд виснує, що наявність розбіжностей у вартості товару в євро, зазначена в інвойсі, та у декларації країни експорту, зазначена в румунських леях (при конвертації валют), не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо мотивів, які відповідач вказав у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме прайс-листа виробника товару, декларантом надано прайс-лист від продавця, що суперечить вимозі ст. 53 Митного кодексу України.

Між позивачем та виробником товару не укладено прямого контракту на поставку товарів, а такий договір укладено з продавцем (Контракт № 5 від 01.04.2022 р.), який згідно з умовами посередницького контракту № 2816 від 01.01.2022 має ексклюзивні права на реалізацію в Україну паперової продукції виробника.

Відтак, позивач, у зв`язку з відсутністю прайс-листа виробника, для додаткового підтвердження митної вартості надав прайс-лист продавця.

Згідно вимог законодавства України, надання прайс-листа вимагається лише у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України надання прайс-листа позивачем у відповідь на Запит ставиться законодавцем у пряму залежність від його наявності в позивача, тобто обов`язок щодо надання прайс-листа виникає в позивача лише за умови його наявності в позивача.

Чинне законодавство України не містить вимог до прайс-листів, які формуються продавцями продукції. У контексті спірних правовідносин прайс-лист не є тим обов`язковим документом, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиним доказом, який в кінцевому результаті впливає на числове значення заявленої митної вартості товарів. При цьому, він містить необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, тобто з цих підстав є належними і достатніми доказами у даній справі.

Згідно ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до цього та інших законів України з урахуванням міжнародних договорів України.

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

У відповідності з ст.ст. 179, 189, 190 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору на основі вільного волевиявлення, суб`єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни.

При здійсненні експортних та імпортних операцій у розрахунках з іноземними контрагентами застосовуються контрактні (зовнішньоторговельні) ціни. Вільні ціни визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі види продукції, за винятком тих, на які встановлено державні ціни.

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Відтак, вказані доводи відповідача є необґрунтованими.

Щодо мотивів, які відповідач вказав у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що у гр. 8 сертифікату походження форми EUR 1 № Х0033108 від 30.01.2023 вказано номер рахунку НОМЕР_1 від 30.01.2023. Разом з тим у гр. 44 митної декларації зазначено рахунок фактура від 30.01.2023 №L081.

Як встановлено судом, ТОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" до митної декларації було долучено обидва рахунки, про що вказано в картці відмови UA209230/2023/000308, тобто визнається відповідачем.

Даючи оцінку обом рахункам, суд звертає увагу на те, що Рахунок №MGІ230416 від 30.01.2023 (посередницький інвойс) був виданий виробником/експортером MG Tec Indusury S.R.L. (Румунія) - продавцю PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (Словенія). В свою чергу PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o видано рахунок фактуру від 30.01.2023 №L081 безпосередньо для ТОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ".

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 Митного кодексу України у разі переміщення товарів через митний кордон України країна походження товару обов`язково заявляється (декларується) митному органу шляхом зазначення в митній декларації назви країни походження товару та відомостей про сертифікат про походження товару: на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Таким чином, серед переліку документів, які можуть підтвердити країну походження товару, сертифікат є документом, на підставі якого митний орган визначає країну походження товару, що у свою чергу впливає на нарахування відповідних митних платежів митницею під час митного оформлення товарів і після випуску таких відповідно до заявленого митного режиму.

Сертифікат з перевезення товару EUR.1 - це документ, що видається митними органами країни експорту для підтвердження відповідності товару вимогам правил визначення преференційного походження, встановлених в Угоді про асоціацію, при застосуванні преференційних ставок ввізного мита.

При цьому, обов`язок вжити всі належні заходи для перевірки статусу походження товарів, забезпечити правильне заповнення бланків сертифікату з перевезення товару EUR.1 покладено на митні органи, які видають сертифікати з перевезення товару EUR.1.

З огляду на викладене розбіжність між номером інвойсу, який зазначений декларантом в сертифікаті з перевезення (походження) товару форми EUR 1 № Х0033108 від 30.01.2023, та номері інвойсу, який додавався до митної декларації не є перешкодою в ідентифікації товару та ніяким чином не впливає на рівень заявленої вартості товару.

Щодо мотивів, які відповідач вказав у п. 33 рішення про коригування митної вартості товарів, а саме з приводу того, що на вимогу митного органу стосовно надання додаткових документів, а саме висновку експертної організації щодо вартості імпортованого товару декларантом надано висновок експертної організації № 22/1/260 від 26.11.2022, згідно якого проведено цінову експертизу товару що ввозиться на митну територію України ТзОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» на підставі зовнішньоекономічної угоди № 7330 від 01.01.2019, разом з тим до митного оформлення декларантом надано інший зовнішньоекономічний контракт № 5 від 01.04.2022, який не стосується інформації, яка викладена у висновку експерта.

25.11.2022 року до судового експерта Білобран С. 3. надійшов запит (заява) на проведення експертизи від ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» з проханням провести товарознавче дослідження з визначення вартісних характеристик товару при ввезені на митну територію України без нарахування митних платежів та зборів, який поступає до ТзОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" по контракту №7330 від 01.01.2019р., інвойсу №L 065 від 23.11.2022р.

На вирішення товарознавчого дослідження ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» поставлено питання: «Яка митна вартість товару: папір-основа для виробів господарсько побутового та санітар- но-гігієнічного призначення целюлозний FSC MIX CREDIT, крепований, в рулонах, без вмісту волокон одержаних механічним способом, не крейдований, не ароматизований, двошаровий маса 16г/м, ширина 275см., код товару згідно УКТЗЕД , та папір-основа для виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення для салфеток, целюлозний крепований, без вмісту волокон, одержаних механічним способом, не крейдований, не ароматизований, FSC MIX CREDIT маса 16г/м, ширина 24см, код товару згідно УКТЗЕД 481890900, країна походження Румунія.»

Позивач не заперечує того, що до митного оформлення декларантом надано інший зовнішньоекономічний контракт ніж той, на підставі якого проведено цінову експертизу товару, але оскільки товар, що ввозиться на митну територію України є ідентичним (код товару згідно УКТЗЕД 481890900), країна походження Румунія, то позивач для додаткового підтвердження митної вартості спірного товару долучив висновок експертної організації № 22/1/260 від 26.11.2022.

Разом з тим, відповідно до приписів ч. 1 от. 327 МК України, орган доходів зборів наділений правом залучати спеціалістів та експертів для участі у здійсненні митного оформлення. Таким чином, відповідач, маючи сумнів щодо змісту наданих позивачем висновків, мав право звернутися до іншого суб`єкта оціночної діяльності із письмовим запитом рецензувати такі висновки, але зазначене не зробив.

Окрім того, висновок експерта не відноситься до основних документів, які підтверджують митну вартість товару, адже такий є додатковим документом згідно п. 8 ч. 3 ст. 53 МК України, а отже, носить суто консультаційний характер.

Суд наголошує на тому, що висновок експерта по своїй суті є результатом практичної діяльності фахівця - оцінювача щодо визначення вартості об`єкта оцінювання, а тому такий висновок може вказувати лише на можливу достовірність контрактної вартості товару та носить консультаційний характер.

У зв`язку з цим вказана у висновку експерта інформація ніяким чином не може ставити під сумнів визначену декларантом митну вартість товару.

Верховний суд у Постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15 зазначив, що висновки про якісні і вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини є додатковим документом, який подається для підтвердження заявленої митної вартості товарів та повинні оцінюватися у комплексі з іншими документами, поданими позивачем, а інформація, що міститься в таких висновках має виключно інформаційний характер і не може бути визначальною при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів.

За вказаних обставин судом відхиляються такі доводи відповідача.

Щодо зауважень митного органу, викладених у відповіді Львівської митниці на Заяву №2 від 12.04.2023. ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» в порядку ст. 55 МК України скеровано відповідачу Заяву №2 від 12.04.2023, в якій позивач надав пояснення стосовно зауважень митного органу, викладених в Рішенні про коригування митної вартості товарів від 01.02.2023 № UA209000/2023/000052/2.

У відповідь на Заяву №2 від 12.04.2023 Львівська митниця надала позивачу відмову у визнанні заявленої митної вартості № 74-2/15/13/10096 від 25.04.2023.

Відповідач у вищезгаданій відмові вказує на інші недоліки, щодо наданих до митного оформлення документів, які не були зазначені в Рішенні про коригування митної вартості товарів.

Стосовно зауважень відповідача щодо умов поставки, а саме на якій підставі Продавець товару вирішив сплатити за перевезення на ділянці Львів - Пустомити.

В інвойсі від 30.01.2023 № L 081, який видано PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o вказано умови поставки DAP- Львів, хоча згідно попередньої домовленості сторін поставка здійснювалась на умовах DAP- Пустомити.

Разом з тим, всі подальші витрати на транспортування після митного оформлення та доставлення товару з митного поста на склад в місті Пустомити не впливають на митне оформлення товару.

На виконання умов поставки, PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o, не зважаючи на допущену описку в інвойсі, здійснив замовлення на перевезення товару за маршрутом, згідно домовленості з позивачем, а саме: Strada Vaii Румунія- Пустомити Україна, що підтверджується Заявкою (транспортним замовленням) №30/01 до договору № 21/04 від 21.04.2022, укладеним між PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o. (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (експедитор-перевізник) та інвойсом №438 від 30.01.2023.

Так, відповідно до Інкотермс-2010 DAP ("постачання в місці призначення") означає, що продавець виконав своє зобов`язання по поставці, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув у вказане місце призначення. Умови поставки DAP покладають на продавця обов`язки нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення. Термін DAP може застосовуватися під час перевезення товару будь-яким видом транспорту, включаючи змішані (мультимодальні) перевезення. Під словом «перевізник» розуміється будь-яка особа, яка на підставі договору перевезення бере на себе зобов`язання забезпечити самому або організувати перевезення товару по залізниці, автомобільним, повітряним, морським і внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту. Отже, поставка товару на умовах DAP зобов`язує продавця нести всі витрати й ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення, включаючи (де це буде потрібно) будь-які збори для експорту з країни відправлення.

З урахуванням вказаного, поставка товару на умовах DAP передбачає, що у фактурну вартість товару вже включені витрати, які впливають на митну вартість товару (в тому числі ризики, пов`язані з транспортуванням товару в місце призначення), тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.

Відтак, додаткові витрати на транспортування товару ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» не понесло, а вищезазначена розбіжність в інвойсі 30.01.2023 № L 081 та в рахунку від 30.01.2023 № 438 жодним чином не впиває на рівень заявленої вартості товару.

Щодо зауважень митного органу стосовно того, що подана калькуляція продавця не містить статті витрат, пов`язаних з маркуванням і пакуванням товару.

Разом із прайс-листом продавця від 25/01/2023 до митного оформлення також було подано Калькуляцію PAPERPRODUCT Trgovina in logistika d.o.o від 30.01.2023 р. та Лист від ТОВ «ЛЕО ТРЕЙДІНГ» Вих. №30/01 від 30.01.2023, в яких зазначено формування ціни на поставку згідно інвойсу № L 081 від 30.01.2023 р.

В пункті 2.1 Контракту № 5 від 01.04.2022 р. вказано, що Продавець зобов`язується нести витрати, пов`язані з маркуванням і упаковкою товару на мові країни отримувача і приведення документів у відповідності до інструкцій покупця.

У пункті 3.2. Контракту вказано, що упаковка в якій відвантажується товар повинна відповідати міжнародним стандартам і забезпечувати збереження Товару під час транспортування і зберігання. Всі витрати з пакування і маркування товару включені у вартість товару.

Відтак, за умовами Контракту та відповідно до наданих документів, які також подавалися для митного оформлення товару, упаковка та маркування товару здійснюється за рахунок продавця та її вартість включена до ціни товару.

Тому при розрахунку митної вартості не повинна враховуватися така окрема її складова, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, з огляду на включення цих витрат до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті (фактурної вартості товару).

Вимога митного органу про надання додаткових документів на підтвердження такої складової митної вартості як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, за умови включення вартості пакування до ціни товару, є безпідставною та необґрунтованою, а такі витрати включаються до складу митної вартості лише у разі, якщо їх не включено у вартість самого товару.

Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду від 21 травня 2021 року по справі №815/5793/17.

Стосовно доводів відповідача про відсутність банківських платіжних документів, виписки з бухгалтерської документації.

Згідно пункту 5.2. Контракту № 5 від 01.04.2022 р., оплата відбувається на умовах 100% передоплати або оплати 100% вартості протягом 14 (чотирнадцяти) банківських днів з моменту відвантаження на основі інвойсу на партію «Товару».

Умови оплати вказуються в інвойсі на партію «Товару».

В рахунку фактурі від 30.01.2023 №L081, вказано умови оплати: 14 днів після поставки.

Відтак, під час митного оформлення спірної партії товару були відсутні банківські платіжні документи, оскільки строк оплати ще не настав.

З приводу обраного відповідачем методу коригування суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, основним методом визначення митної вартості товарів є визначення митної вартості за ціною договору (вартість операції). Усі інші методи є другорядними, про що зазначено у приписах частини першої та другої статті 57 МК України.

Суд з`ясував, що в оскаржуваному рішенні митний орган застосував другий другорядний метод коригування митної вартості товарів (« 2б») за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до приписів частини першої статті 60 МК України суть методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів зводиться до того, що за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними. Для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку. Ціна договору щодо подібних (аналогічних) товарів береться за основу для визначення митної вартості товарів, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості і на тих же комерційних рівнях, що й оцінювані товари (частина друга-четверта статті 60 МК України).

Положення статті 55 МК України визначають загальні вимоги до змісту рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, згідно з якими, таке рішення повинно містити також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (пункт 4 частини другої статті 55 МК України).

На виконання вимог статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012р. №598 затверджено Правила заповнення рішень про коригування митної вартості товарів (далі також Правила №598). Так щодо графи 33 рішення про коригування митної вартості товарів у пункті 2.1 Правил №598 вказано, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень ст. ст. 59, 60 та 64 МК України з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Виходячи з системного аналізу приписів пункту 4 частини другої статті 55 МК України, статті 60 МК України, пункту 2.1 Правил №598 митний орган, застосовуючи метод коригування за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, у графі 33 відповідного рішення повинен зазначати не тільки номер та дату митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, а й наводити пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов, а також, що товар у митний декларації-джерелі коригування був справді подібний (аналогічний), зокрема що здійснювалась поставка товару цього ж виробника, або такої ж торговельної марки тощо.

Аналізуючи вказану у п.33 відповідачем інформацію, суд дійшов до висновку, що Львівська митниця, приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, порушила вимоги п. 4 ч. 2 ст. 55 МК України та п. 2.1 Правил №598 в частині заповнення гр. 33 рішень, позаяк не вказала на яких умовах здійснювалась поставка товару за митною декларацією-джерелом коригування, які комерційні умови мали місце, та справді постачався подібний (аналогічний) товар, що і в цій ситуації.

Отже, вказані митним органом в рішенні про коригування митної вартості розбіжності, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.

Також описані відповідачем розбіжності жодним чином не свідчать про неможливість визнання задекларованої митної вартості та не можуть бути обґрунтуванням для прийняття рішення про коригування митної вартості, оскільки самі по собі не містить відомостей, які б свідчили про розбіжності в поданих документах, ознаки їх підробки, відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни.

Таким чином, вказані розбіжності, на які вказав відповідач, не впливають на числові значення складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, з врахуванням того, що позивачем використані відомості, які повністю підтверджені документально.

Встановлені судом фактичні обставини дають підстави стверджувати, що позивачем разом з митною декларацією подано повний пакет документів, визначений частиною 2 статті 53 Митного кодексу, які підтверджують митну вартість товару.

Натомість відповідач не довів, що подані декларантом у відповідності до частини 2 статті 53 Митного кодексу документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості товарів, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за придбаний товар, а також те, що документи для підтвердження числових значень складових митної вартості надано не в повному обсязі та містять розбіжності та мають невідповідності, що не дає можливості впевнитись в достовірності заявленої митної вартості, зокрема здійснити перевірку числових значень складових митної вартості товарів.

Як зауважив Верховний Суд у постанові від 21.05.2021 у справі № 820/307/17, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Відповідно до частини шостої статті 54 Митного кодексу митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У оскарженому рішенні про коригування митної вартості відповідач не навів обґрунтованих підстав для висновку про наявність розбіжностей числових значень складових митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд також зазначає, що відповідачем в рішенні про коригування митної вартості не обґрунтовано, яким чином вказані розбіжності і неточності впливають на митну вартість товару чи її складових.

Встановлені судом фактичні обставини свідчать про відсутність у відповідача фактичних підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товарів, що дає підстави стверджувати про необґрунтованість коригування митної вартості.

Дослідивши документи, які подавались позивачем під час митного оформлення товару, суд вказує, що такі містять чітку і зрозумілу інформацію про товар та його ціну, які у сукупності підтверджують числові значення митної вартості (її складових) та не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.

Суд звертає увагу, що відповідачем не надано доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, без наведення детальних пояснень щодо зроблених коригувань, порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості тощо, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про долучення ТзОВ "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" усіх необхідних документів на підтвердження заявленої митної вартості відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу та наявність у відповідача достатніх підстав для підтвердження числових значень усіх складових митної вартості імпортованого товару та відомостей щодо ціни товару.

Ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Суд наголошує, що однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодексу, якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Встановлені судом фактичні обставини в сукупності із наявними у справі належними та допустимими доказами свідчать про необґрунтованість висновку митного органу про розбіжності у поданих до митного оформлення документах та про відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Виходячи з наведеного у сукупності, суд дійшов висновку про те, що надані позивачем документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод їх визначення, тому у контролюючого органу не було підстав для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за методом коригування митної вартості товарів (« 2б») за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач вказаного обов`язку не виконав, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази правомірності прийняття рішення про коригування митної вартості товарів від № UA209000/2023/000052/2 від 01.02.2023.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку спірному рішенню, суд приходить до висновку, що рішення про коригування митної вартості товару від № UA209000/2023/000052/2 від 01.02.2023 прийнято відповідачем без дотримання вимог, встановлених частиною 2 статті 2 КАС України, а саме необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; нерозсудливо; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці рішення, тому першу позовну вимогу слід задовольнити шляхом визнання такого рішення протиправним та скасування.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності і мотиви суду щодо кожної позовної вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом визнання протиправним і скасування рішення про коригування митної вартості товару від № UA209000/2023/000052/2 від 01.02.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000308.

Відповідно до статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4 294 грн 40 к.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" (пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21, м. Пустомити, Львівська область, 81100, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 01.02.2023 №UA209000/2023/000052/2.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/000308.

Стягнути з Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1, м. Львів, 79000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ТРЕЙДІНГ" (пров. Тихий-1, буд. 11, кв. 21, м. Пустомити, Львівська область, 81100, ) 4 294 (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) грн 40 к., судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна