Справа № 420/32376/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/32376/23

Перша інстанція: суддя Іванов Е.А.,

повний текст судового рішення

складено 23.01.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №420/32376/23 за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною бездіяльності

У С Т А Н О В И В:

13.11.2023 Одеська міська рада звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Євгенії Віталіївни від 26.10.2023 № 03.01-26238, винесеної в межах виконавчого провадження №70977726;

- визнати протиправною бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Щеглової Євгенії Віталіївни щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження №70977726 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчити виконавче провадження №70977726 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що Одеською міською радою в межах повноважень вчинено усіх дій для виконання рішення суду у справі №420/6019/19, а тому виконавче провадження №70977726 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду має бути закінчено на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Як стверджує позивач, подальші дії щодо виконання вимог виконавчого документу не залежать від Одеської міської ради. Однак, замість закінчення виконавчого провадження державним виконавцем на адресу Одеської міської ради надіслано спірну вимогу від 26.10.2023 № 03.01-26238.

Не погодившись із заявленими позовними вимогами відповідачем до окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, у якому вказано, що Одеська міська рада належним чином та своєчасно повідомлена про обов`язок виконати рішення суду у справі №420/6019/19. Однак, таке рішення суду без поважних причин боржником не виконується, а тому законодавчо передбачених підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у державного виконавця немає.

19.12.2023 третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 до окружного адміністративного суду подано письмові пояснення, у яких учасник справи акцентує увагу на тому, що Одеською міською радою рішення суду у справі №420/6019/19 у повному обсязі не виконано.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №420/32376/23 у задоволенні адміністративного позову Одеської міської ради відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що Одеською міською радою рішення суду у справі №420/6019/19 наразі у повному обсязі не виконано.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначає, що прийнявши рішення про надання згоди на передачу гуртожитку з державної до комунальної власності Одеська міська рада, як боржник у виконавчому провадженні №70977726, вчинила усіх дій, які входять до її повноважень відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності». У зв`язку з чим, Одеська міська рада звернулась до державного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження №70977726 на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Натомість, державний виконавець таке виконавче провадження безпідставно не закінчує.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом ОСОБА_1 до апеляційного адміністративного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому учасник справи повністю погоджується із висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 23.01.2024. Натомість, твердження апеляційної скарги Одеської міської ради уважає необґрунтованими.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на час виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга позивача задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Зокрема, колегією суддів установлено, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2020 по справі №420/6019/19 скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України щодо неприйняття рішення про передачу спірного будинку в АДРЕСА_1 .

Зобов`язано Фонд державного майна України прийняти рішення про безоплатну передачу до комунальної власності територіальної громади міста Одеси об`єкт державного житлового фонду, а саме: гуртожиток (житловий будинок) у місті Одесі за адресою: АДРЕСА_1 , разом із об`єктами інженерної інфраструктури, що обслуговують цей будинок.

Зобов`язано Одеську міську раду та виконавчий комітет Одеської міської ради вжити заходи, передбачені приписами пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", статями 4-1 , 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №420/6019/19 касаційну скаргу Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради залишено без задоволення, а постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 - без змін.

Після перегляду справи в касаційному порядку постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6119/19 набрала законної сили.

З метою виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6119/19 ОСОБА_1 видано виконавчий лист щодо зобов`язання Одеської міської ради та виконавчого комітету Одеської міської ради вжити заходи, передбачені приписами пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", статями 4-1 , 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегією суддів з`ясовано, що такий виконавчий документ стягувачем - ОСОБА_1 з метою примусового виконання подано до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса).

За наслідком розгляду виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 у справі №420/6019/19 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. 08.02.2023 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №70977726.

В означеному індивідуальному акті суб`єкт владних повноважень повідомив боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

У зв`язку з неможливістю виконати рішення суду у встановлений виконавчим документом строк, боржник Одеська міська рада 22.03.2023 звернулась до державного виконавця із заявою щодо відкладення проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження №70977726, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 28.09.2021 у справі №420/6019/19, на строк, встановлений законом.

20.06.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. складено вимогу №03.01-14117, якою вимагалось від Одеської міської ради у триденний строк, з моменту отримання даної вимоги, виконати вимоги виконавчого листа, а саме: вжити заходи, передбачені приписами пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", статями 4-1 , 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_1 та надіслати на адресу відділу копії підтверджуючих документів.

З огляду на неможливістю виконати рішення суду у встановлений виконавчим документом строк, боржник Одеська міська рада 30.06.2023 звернулась до державного виконавця із заявою щодо відкладення проведення виконавчих дій у рамках виконавчого провадження №70977726, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 28.09.2021 у справі №420/6019/19, на строк, встановлений законом.

У зв`язку з фактичним виконанням, на думку боржнику, рішення суду Одеською міською радою 02.08.2023 на ім`я державного виконавця подано заяву про закінчення виконавчого провадження №70977726, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 28.09.2021 у справі №420/6019/19.

В підтвердження означеного, боржник вказував про прийняття Одеською міською радою рішення від 19.07.2023 №1321-VІІІ «Про надання згоди на безоплатну передачу з державної у комунальну власність територіальної громади м.Одеси житлового будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: вул. Середньофонтанська, 2, що передається зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу Державного багатопрофільного підприємства «Урожай».

26.10.2023 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Щегловою Є.В. складено вимогу №03.01-26238, якою вимагалось від Одеської міської ради у триденний строк, з моменту отримання даної вимоги, виконати вимоги виконавчого листа у повному обсязі, а саме: вжити заходи, передбачені приписами пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", статями 4-1 , 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_1 та надіслати на адресу відділу копії підтверджуючих документів.

У подальшому, Одеською міською радою на ім`я державного виконавця подано письмові пояснення, у яких, з урахуванням приписів п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», викладено прохання винести постанову про закінчення виконавчого провадження №70977726, відкритого на підставі виконавчого листа, виданого Одеським окружним адміністративним судом 28.09.2021 у справі №420/6019/19.

Однак, державним виконавцем виконавче провадження №70977726 з примусового виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду 28.09.2021 у справі №420/6019/19, згідно із приписами п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», закінчено не було.

Не погодившись із вимогою державного виконавця від 26.10.2023 №03.01-26238 та уважаючи, що виконавче провадження має бути закрито на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» Одеська міська рада звернулась до суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців визначено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із приписами статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Перелік підстав для закінчення виконавчого провадження наведено у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно із п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Апеляційний адміністративний суд зазначає, що закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав, державний виконавець зобов`язаний пересвідчитися, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду та мотивами, якими керувався суд, постановляючи таке рішення.

Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно із виконавчим документом можуть бути будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання.

Так, як зазначено вище, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19, зокрема, зобов`язано Одеську міську раду та виконавчий комітет Одеської міської ради вжити заходи, передбачені приписами пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування", статями 4-1 , 6, 7 Закону України "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності" від 03.03.1998 № 147/98-ВР" направлених на виконання вимог чинного законодавства щодо прийняття у комунальну власність житлового будинку (гуртожитку) за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 51 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання об`єктів державної власності.

Особливості передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури визначено приписами статті 4-1 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

Згідно із наведеною нормою передача об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури здійснюється у порядку, встановленому цим Законом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Ініціатива щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність може виходити відповідно від органів, визначених статтею 3 цього Закону, підприємств, на балансі яких перебувають ці об`єкти, а також господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації).

Рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст - за згодою районних або обласних рад.

Пропозиції щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які належать підприємствам, погоджуються з цими підприємствами, а щодо передачі об`єктів житлового фонду (крім гуртожитків) та інших об`єктів соціальної інфраструктури, споруджених за рахунок коштів підприємств, - також з трудовими колективами цих підприємств. Пропозиція вважається погодженою з трудовим колективом підприємства за наявності рішення загальних зборів трудового колективу, прийнятого більшістю голосів від загальної кількості працівників підприємства.

Пропозиції щодо передачі у комунальну власність побудованих за рахунок державних капітальних вкладень об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), не потребують погодження з такими товариствами та їх трудовими колективами.

Статтею 6 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передбачено, що передача об`єктів здійснюється комісією з питань передачі об`єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі.

У разі передачі об`єктів, закріплених за самоврядною організацією, або об`єктів, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, орендованого майна, акцій (часток, паїв), що належать державі або суб`єктам права комунальної власності у майні господарських товариств, до складу комісії з питань передачі об`єктів включаються представники відповідно самоврядної організації або державного органу приватизації.

Утворює комісію з питань передачі об`єктів та призначає її голову:

- виконавчий орган відповідної сільської, селищної, міської, районної у місті ради, якщо інше не передбачено законом, - у разі передачі об`єктів у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах;

- відповідна районна, обласна рада або уповноважений нею орган - у разі передачі об`єктів у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст;

- орган, уповноважений управляти державним майном, - у разі передачі об`єктів у державну власність.

Порядок утворення і роботи комісії з питань передачі об`єктів визначається:

- Кабінетом Міністрів України - у разі передачі об`єктів у державну власність;

- відповідними органами місцевого самоврядування - у разі передачі об`єктів у комунальну власність.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» з державної у комунальну власність безоплатно передаються житлові будинки та гуртожитки, зокрема військових містечок, що вивільняються в процесі реформування Збройних Сил України (разом з вбудованими та прибудованими нежитловими приміщеннями), у тому числі ті, будівництво яких не завершено.

Безоплатно можуть передаватися також інші об`єкти права державної власності, визначені частиною першою статті 2 цього Закону, якщо такі об`єкти не менш як два рази пропонувалися до приватизації конкурентними способами, але не були продані.

Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акта приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

Приймаючи рішення у справі №420/6119/19 суд вказав, що ухвалення остаточного рішення, направленого на забезпечення ОСОБА_1 права на житло, є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Всі дії відповідних суб`єктів цієї процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання ОСОБА_1 житла.

За наслідком дослідження наявних у матеріалах справи документів суд апеляційної інстанції зазначає, що наразі резолютивна частина постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19, з урахуванням мотивів якими керувався суд приймаючи судове рішення, у повному обсязі не виконана.

Означене виключає наявність у досліджуваній ситуації у державного виконавця підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання скаржника на прийняття Одеською міською радою рішення від 19.07.2023 №1321-VІІІ «Про надання згоди на безоплатну передачу з державної у комунальну власність територіальної громади м.Одеси житлового будинку (гуртожитку), розташованого за адресою: вул. Середньофонтанська, 2, що передається зі сфери управління Фонду державного майна України з балансу Державного багатопрофільного підприємства «Урожай», адже такий індивідуальний акт лише підтверджує вчинення органом місцевого самоврядування певних дій спрямованих на виконання судового рішення у справі №420/6019/19.

Таке рішення Одеської міської ради не свідчить про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19 у повному обсязі.

Не є юридично спроможними твердження скаржника стосовно того, що виконання решти вимог виконавчого документу не залежить від Одеської міської ради, оскільки захищаючи право ОСОБА_1 на житло у справі №420/6019/19, суд апеляційної інстанції акцентував увагу на взаємопов`язаності, послідовності і спрямованості дій усіх суб`єктів відповідної процедури.

Лише після вчинення усіма суб`єктами процедури дій направлених на поновлення права ОСОБА_1 на житло можливо буде констатувати про виконання рішення суду у повному обсязі.

До завершення такої процедури Одеська міська рада не має можливості позбутися статусу боржника у виконавчому провадженні №70977726.

З наведених підстав суд апеляційної інстанції уважає необґрунтованими також доводи Одеської міської ради про створення постійно діючої комісії з питань прийняття об`єктів житлово-комунального призначення, насосних та трансформаторних станцій, теплових пунктів, інженерних мереж тепло-, водо-, електропостачання та інших об`єктів з державної власності та підприємств інших форм власності у комунальну власність територіальної громади м.Одеси.

Колегія суддів відхиляє посилання органу місцевого самоврядування на те, що рішення від 19.07.2023 №1321-VІІІ вичерпало дію фактом виконання, адже така обставина не впливає на характер спірних правовідносин та не підтвердження виконання боржником постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19 у повному обсязі.

Апеляційний адміністративний суд уважає необґрунтованими твердження скаржника відносно не вчинення Фондом державного майна усіх заходів для виконання судового рішення, так як бездіяльність самостійного суб`єкта владних повноважень не є предметом дослідження у межах даної справи.

Посилання Одеської міської ради про те, що позивач не здійснює контролю за діяльністю комісії з питань передачі об`єктів спростовуються приписами ч.14 ст.47 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», відповідно до якої постійні комісії є підзвітними раді та відповідальними перед нею.

Колегія суддів зазначає, що такі критерії як «підзвітність» та «відповідальність» комісії перед радою беззаперечно свідчать про здійснення Одеською міською радою контролю над комісією з питань передачі об`єктів.

Крім того, слід відмітити, що сам скаржник зазначає, що постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2020 у справі №420/6019/19 наразі у повному обсязі не виконано.

Між тим, в супереч приписам п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» наполягає на закінченні виконавчого провадження.

Установлені у межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені позивачем в обґрунтування позовних вимог доводи.

З урахуванням наведеного, апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог Одеської міської ради.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом першої інстанції у даній справі.

За таких обставин, рішення окружного адміністративного суду є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі твердження не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення окружним адміністративним судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.287, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 у справі №420/32376/23 за позовом Одеської міської ради до Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування вимоги, визнання протиправною бездіяльності без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов Т.М. Танасогло