Справа № 140/11950/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/11950/23 пров. № А/857/24170/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Казкова оселя» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року, прийняте суддею Денисюком Р.С. в м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 140/11950/23 за адміністративним позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просив суд:

1)визнати протиправним рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області зі зміни відомостей в Державному земельному кадастрі щодо коду цільового призначення земельної ділянки (02.10 Для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури) та виду використання земельної ділянки (для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури), про що зроблено запис від 07.02.2019 № 019 в Поземельній книзі 221230047;

2) зобов`язати державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області внести виправлені відомості до Державного земельного кадастру в частині визначення коду цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :22:123:0047 з "02.10 Для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури" на код цільового призначення земельної ділянки 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

25 жовтня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив.

Визнав протиправним та скасував рішення державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області зі зміни відомостей в Державному земельному кадастрі щодо коду цільового призначення земельної ділянки «02.10 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури» та виду використання земельної ділянки «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури», про що зроблено запис від 07.02.2019 № 019 в Поземельній книзі 221230047.

Зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Волинській області внести виправлені відомості до Державного земельного кадастру в частині визначення коду цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :22:123:0047 з "02.10 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури" на код цільового призначення земельної ділянки 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

Приймаючи рішення у справі, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор Головного управління Держгеокадастру у Волинській області протиправно змінив цільове призначення земельної ділянки з "02.10 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури" на код цільового призначення земельної ділянки 03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), не маючи затвердженого органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, його оскаржило товариство з обмеженою відповідальністю «Казкова оселя», подавши апеляційну скаргу, в якій просить це рішення скасувати та відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що у межах спірних правовідносин не відбулось зміни цільового призначення земельної ділянки, а мало місце зміна виду використання в межах цільового призначення земельної ділянки, яке здійснюється на підставі заяви власника земельної ділянки.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив, що в провадженні СВ Луцького РУП ГУ НП у Волинській області перебувало кримінальне провадження № 0000024 від 02.06.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, за фактом внесення службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, всупереч Генеральному плану міста Луцька та встановленій, Земельним кодексом України, процедурі, завідомо неправдивих відомостей до Державного земельного кадастру про зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :22:123:0047.

В ході досудового розслідування позивач встановив, що, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25.09.2018 № 688/21 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.09.2018 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :22:123:0047, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку), категорія земель - землі житлової та громадської забудови.

За зверненням ОСОБА_1 від 07.02.2019 № ЗВ-019 про зміну відомостей в Державному земельному кадастрі, державним кадастровим реєстратором Головного управління Держгеокадастру у Волинській області внесено зміни до Поземельної книги на земельну ділянку з кадастровим номером :22:123:0047, про що зроблено запис № 019 від 07.02.2019. Зміни стосувались виду використання земельної ділянки з кадастровим номером :22:123:0047 з «для розташування та обслуговування торгово-розважального центру» на «для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури», код цільового призначення вказаної земельної ділянки з «03.10 для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків, офісних приміщень та інших будівель громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку)» на «02.10 для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури», а також експлікацію земельних угідь із «землі під соціально-культурними об`єктами» на «багатоповерхова забудова».

Прокурор вважає, що зміна відомостей про цільове призначення земельної ділянки відбулось без рішення органу місцевого самоврядування про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що 20.03.2023 прокурор Луцької окружної прокуратури прийняв постанову про закриття кримінального провадження, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі смертю особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

За правилами частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29.05.2019 (справа № 826/9341/17), від 19.06.2019 (справа № 802/385/18-а), від 06.11.2019 (справа № 826/3731/18), від 19.02.2020 (справа № 1340/3580/18) неодноразово висловлювала правові позиції щодо правил віднесення спорів до адміністративної юрисдикції, які полягають в наступному.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте, сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

Крім того, у постанові від 05.12.2018 (справа № 757/1660/17-ц) Велика Палата Верховного Суду сформувала висновок, відповідно до якого розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.».

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржуваних ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорене рішення, здійснено оспорений запис.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Крім того, апеляційний суд зауважує, що, відповідно до частини 3 та 4 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу.

Із наведеного видно, що спір про визнання протиправними дій та скасування рішень державного реєстратора щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень, у випадку, якщо є особа, яка має з цього приводу приватний інтерес (особа за якою зареєстровано право власності чи інше речове право на нерухоме майно, якого стосується реєстраційна дія, яку позивач просить скасувати) є приватно-правовим і залежно від суб`єктного складу розглядається в порядку цивільного або господарського судочинства.

При цьому, прокуратура, як представник державних інтересів, вправі брати участь у якості позивача і в цивільних спорах.

Апеляційний суд, на підставі відомостей з Державного реєстру речових права на нерухоме майно, встановив, що земельна ділянка з кадастровим номером :22:123:0047, щодо якої державний реєстратор вчинив реєстраційну дію зі зміни виду використання земельної ділянки, належала ОСОБА_1

24.12.2021 року вказана земельна ділянка зареєстрована за Товариством з обмеженою діяльністю «Казкова оселя» на підставі договору купівлі-продажу № 1619 від 24.12.2021 року.

На підставі цього, апеляційний суд вважає, що спірна земельна ділянка перебуває в приватній власності та не є земельною ділянкою, що перебуває у державній чи комунальній власності.

Тому, на переконання апеляційного суду, рішенням відповідача права та інтереси держави не порушені, а тому підстав для задоволення позову немає.

Водночас, суд першої інстанції цих обставин не перевірив, внаслідок чого зробив помилковий висновок про задоволення позову.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу, на думку апеляційного суду, необхідно задовольнити.

Оскільки, апеляційний суд відмовив в задоволенні позову, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Казкова оселя» задовольнити.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року в справі № 140/11950/23 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та рішення, зобов`язання вчинення певних дій.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель