Справа № 160/36/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
01 квітня 2024 рокуСправа №160/36/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН", Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" - адвоката Крюкової Дар`ї Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/36/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН", Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень, -
В провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 160/36/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН", Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" до Виконавчого комітету Дніпровської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень.
За наслідками розгляду зазначеної справи судом було прийнято рішення від 18.03.2024 року, яким адміністративний позов задоволено повністю:
- визнано протиправним та нечинним пункт 1 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 06.02.2024 року № 10-6/2 «Про затвердження Порядку розміщення зовнішньої реклами в місті Дніпрі»;
- визнано протиправним та нечинним пункт 1 рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 06.02.2024 року № 9-6/2 «Про затвердження Положення про порядок демонтажу та зберігання рекламних засобів, вивісок і табличок в місті Дніпрі»;
22.03.2024 року до суду через підсистему "Електронний суд" надійшла заява представника позивача, в якій вона просить суд:
- стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ТЕТРАГРАММАТОН 7 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 875,00 грн.;
- стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЛЕСАН судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 875,00 грн.;
- стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СІЛЛ судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 875,00 грн.;
- стягнути з Виконавчого комітету Дніпровської міської ради за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ГОЛОС ДНІПРА судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 875,00 грн.
В обгрунтування вимог викладених у заяві представник позивача зазначає, що 16.03.2024 року представником позивачів до суду подано клопотання про стягнення усіх судових витрат: сплату судового збору, витрат на професійну правничу допомогу, витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертиз, а також інших витрат, пов`язаних із розглядом справи № 160/36/24, із відповідача у справі Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. При цьому зазначено, що докази понесених судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів з моменту винесення у справі відповідного рішення у разі його ухвалення на користь позивача. Судом питання про компенсацію судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 160/36/24 не вирішувалося. З огляду на викладене, просить суд задовольнити вимоги викладені у заяві.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року призначено до розгляду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у судовому засіданні на 01.04.2024 року о 14:00 год.
У судове засідання представники сторін не прибули. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача про причини неявки суд не повідомив.
01.04.2024 року від представника позивача на адресу суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника.
Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
З урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи без її участі, належного повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи, наявності достатніх доказів у матеріалах справи для вирішення заявлених вимог, суд ухвалив здійснити розгляд заяви у письмовому провадженні.
Згідно з ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та зміст заяви, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно з частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У частині сьомій статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною четвертою статті 143 КАС України передбачено, що для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою вказаної статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 вказаного Кодексу (частина п`ята статті 143 КАС України).
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частиною другою статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частина третя статті 252 КАС України).
Так, 16.03.2024 року представником позивача до суду через підсистему «Електронний суд» подано клопотання, яке надійшло до суду 18.03.2024 року про стягнення усіх судових витрат: сплату судового збору, витрат на професійну правничу допомогу, витрат, пов`язаних із залученням спеціалістів, експертів та проведення експертиз, а також інших витрат, пов`язаних із розглядом справи № 160/36/24, із відповідача у справі Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. При цьому зазначено, що докази понесених судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів з моменту винесення у справі відповідного рішення у разі його ухвалення на користь позивача.
Отже, до закінчення судових дебатів з дотриманням вимог частини сьомої статті 139 КАС України позивачем подано клопотання про надання доказів понесених витрат після ухвалення рішення в даній справі та необхідність вирішення питання розподілу судових витрат та 21.03.2024 року (на третій день після ухвалення рішення суду в даній справі) подано до суду відповідні докази на підтвердження вказаних витрат.
Вирішуючи питання стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.
Стаття 132 КАС України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Зазначені вимоги кореспондуються з положеннями частини третьої статті 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.
Відповідно до частини дев`ятої статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Згідно з положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Отже, при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи.
Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд при вирішенні вказаного питання враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 22.11.2019 року у справі №810/1502/18.
Суд також зазначає, що в пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 рок №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Так, ОСОБА_1 (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДН № 5177 від 26.09.2018 року) 28 квітня 2021 року укладено договір № 04 про надання правової допомоги.
Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЕСАН» та адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною 27 квітня 2021 року укладено договір № 02 про надання правової допомоги.
Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕТРАГРАММАТОН 7» та адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною 27 квітня 2021 року укладено договір № 03 про надання правової допомоги.
Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ» та адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною 18 травня 2021 року укладено договір № 06 про надання правової допомоги.
Згідно пп. 1.1 вказаних договорів адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу клієнту з наступних правових питань та у таких обсягах:
1.1.1 надання клієнту правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу його діяльності в будь-якому статусі. Складення заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення;
1.1.2. представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;
1.1.3. забезпечення захисту прав, свобод і законних інтересів клієнта у будь-якому статусі: підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого; потерпілого; особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні; особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію); особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.
У п.3.1 вказаних договорів зазначено, що гонорар - винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
Також між позивачами та адвокатом Крюковою Дар`єю Олександрівною було укладено додаткові угоди №1, №2, №3 та №4 до вищезазначених договорів.
У вказаних договорах зафіксовано, що винагорода адвоката розраховується за кожне судове засідання і погодинно за підготовку процесуальних документів, проведення консультацій, підбір нормативно-правової бази тощо, із розрахунку: кількість затраченого адвокатом часу на виконання послуги помножену на вартість однієї години витраченого робочого часу адвоката, яка становить 1000,00 грн на годину.
Винагорода адвоката за участь в одному судовому засіданні не залежить від кількості витраченого часу адвоката на перебування в судовому засіданні складає 2500,00 грн за одне судове засідання.
За результатами надання правових послуг сторонами 20.03.2024 року підписано Акти приймання передачі правових послуг по справі № 160/36/24, за яким загальна сума, що підлягає оплаті за надані послуги складає 4 875,00 грн з кожного позивача.
Судові витрати у справі № 160/36/21 на професійну правничу допомогу складаються з:
- підготовка та направлення адвокатського запиту від 21.12.2023 року № 152-АК для з`ясування дотримання процедури прийняття майбутніх регуляторних актів. Витрати часу - 30 хв/4 (21.12.2023 року). Загальна вартість 500,00 грн;
- надання усних консультацій щодо оскарження рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 22.12.2023 року № 2-22/12 та № 3-22/12. Зустріч, консультація клієнта. Витрати часу - 1 год./4 (30.12.2023 року). Загальна вартість 1 000,00 грн;
- підготовка позовної заяви щодо оскарження рішень Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 22.12.2023 року № 2-22/12 та № 3-22/12. Втрати часу - 4 год./4 (31.12.2023 року). Загальна вартість 4 000,00 грн;
- підготовка відповіді на відзив на позовну заяву Виконавчого комітету Дніпровської міської ради. Витрати часу - 3 год./4 (02.02.2024). Загальна вартість 3 000,00 грн;
- підготовка та направлення адвокатського запиту від 12.02.2024 року № 9-АК після прийняття Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішень від 06.02.2024 року №9-6/2 та № 10-6/2. Витрати часу - 30 хв/4 (12.02.2024). Загальна вартість 500,00 грн;
- підготовка та направлення адвокатського запиту від 12.02.2024 року № 10-АК після прийняття Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішень від 06.02.2024 року №9-6/2 та № 10-6/2. Витрати часу - 30 хв/4 (12.02.2024). Загальна вартість 500,00 грн;
- підготовка уточненої позовної заяви. Необхідність у підготовці такої заяви виникла у зв`язку із прийняттям Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради рішень від 06.02.2024 року № 9-6/2 та № 10-6/2 на заміну раніше оскаржених рішень від 22.12.2023 року № 2-22/12 та № 3-22/12. Витрати часу - 1 год./4 (20.02.2024). Загальна вартість 1 000,00 грн;
- участь у судових засіданнях 31.01.2024 року, 07.02.2024 року, 21.02.2024 року, 06.03.2024 року, 13.03.2024 року та 18.03.2024 року. За домовленістю з клієнтами змінено розмір участі адвоката в одному судовому засіданні з 2500,00 грн, як те обумовлено договорами, до 1500,00 грн. Загальна вартість 9 000,00 грн.
Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснення ним витрат часу за кожним з видів робіт, необхідних для надання правничої допомоги (адміністративна справа № 160/36/24 від 20.03.2024 року, адвокатом Крюковою Д.О. позивачу надані послуги, які зазначені в актах приймання передачі правових послуг по справі №160/36/24 від 20.03.2024 року.
Згідно рахунку-фактури №1 від 20.03.2024 року позивачу було виставлено рахунок на оплату наданих правових послуг по справі №160/36/24, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛЛ СЕРВІС» - 4875,00 грн.
Згідно рахунку-фактури №4 від 20.03.2024 року позивачу було виставлено рахунок на оплату наданих правових послуг по справі №160/36/24, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7" - 4875,00 грн.
Згідно рахунку-фактури №3 від 20.03.2024 року позивачу було виставлено рахунок на оплату наданих правових послуг по справі №160/36/24, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН" - 4875,00 грн.
Згідно рахунку-фактури №2 від 20.03.2024 року позивачу було виставлено рахунок на оплату наданих правових послуг по справі №160/36/24, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" - 4875,00 грн.
20.03.2024 року Товариствами здійснено оплату послуг адвоката ОСОБА_1 , що підтверджується платіжними інструкціями від 20.03.2024 року №19, №41, №4 та №12.
Крім вищевказаних доказів до позовної заяви представником позивача додано також копію ордерів на надання правової допомоги серія АЕ №1068231 від 27.04.2021 року, №1068459 від 28.04.2021 року, №1071362 від 18.05.2021 року, №1068230 від 27.04.2021 року та копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю серія ДН №5177 від 26.09.2018 року, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
У частині шостій статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд зазначає, що відповідачем не було подано до суду заперечення проти стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу.
Суд вказує на те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Водночас, суд враховує, що такий вид правової допомоги як надання усних консультацій та зустріч з клієнтом, слід оцінювати на відповідність критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини четвертої статті 137 ЦПК України.
Суд вважає, що наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих адвокатом Крюковою Д.О. послуг, та подані документи, не у повній мірі відповідають критерію розумності та необхідності у цій справі.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 139, 242, 243, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕТРАГРАММАТОН 7", Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕСАН", Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЛ", Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОЛОС ДНІПРА" - адвоката Крюкової Дар`ї Олександрівни про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/36/24 задовольнити частково.
В іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 1000,00 грн. - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна