Справа № 300/1299/24
Суддя: Тимощук О.Л.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"01" квітня 2024 р. справа № 300/1299/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Тимощук О.Л., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовною заявою ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій,
ОСОБА_2 (надалі, також представник позивача), який діє в інтересах ОСОБА_1 (надалі, також позивач, ОСОБА_1 ) 22.02.2024 звернувся в суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі, також відповідач, ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, орган пенсійного фонду), у якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 90 315,88 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90 315,88 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 , як син померлого ОСОБА_3 (надалі, також ОСОБА_3 ), 29.12.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про здійснення виплати нарахованої його батьку пенсії у сумі 90 315,88, що залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю. Однак відповідач листом від 25.01.2024 повідомив позивачу, що пенсія ОСОБА_3 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі, також - Закон №2262-ХІІ) виплачена по 30.06.2023, виплату пенсії з 01.07.2023 припинено у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , недоодержаних сум немає. Також у зазначеному листі відповідач зазначив, що згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21 обліковується заборгованість за період з 01.03.2019 по 31.05.2021 в сумі 90 315,88. При цьому, відповідач вважає, що вказана заборгованість не може вважатися недоотриманою пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови йому у здійсненні виплати недоотриманої пенсії його померлого батька протиправними, оскільки був членом сім`ї (сином) померлого та проживав за однією адресою, а отже, відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ має право на одержання недоотриманої пенсії ОСОБА_3 у зв`язку з його смертю.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до правил, встановлених статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, також - КАС України) (а.с. 24-25).
Пунктом 3 резолютивної частини цієї ухвали витребувано у відповідача належним чином засвідчені: копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), в частині призначення та всіх проведених перерахунків його пенсії; належним чином оформлений розрахунок розміру недоодержаної суми пенсії померлого ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) за період з 01.03.2019 по 31.05.2021 згідно з рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, наявні в матеріалах справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.12.1990 серії НОМЕР_2 (а.с.16).
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, що набрало законної сили 13.05.2021, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_3 , починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №9/1/29 від 30.11.2020 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_3 , з врахуванням виплачених сум пенсії, починаючи з 05.03.2019, із врахуванням основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №9/1/29 від 30.11.2020 (а.с.11-15).

Як свідчать відомості перерахунку пенсії за пенсійною справою ОСОБА_3 №ХД16782-Міноборони від 29.02.2024 позивачу на підставі рішення суду з 01.06.2021 здійснено перерахунок пенсії (а.с.35).

Також при виконанні зазначеного рішення відповідач сформував розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії, яким визначено суму доплати за пенсійною справою ОСОБА_3 №ХД 16782 за період з березня 2019 року по травень 2021 року та яка становить 90 315,88 гривень (а.с.36).

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження виплати перерахованого розміру пенсії за період з 01.03.2019 по 31.05.2021 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 30.06.2023, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.21).

Позивач 29.12.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області із заявою про здійснення йому виплати нарахованої його батьку ОСОБА_3 пенсії у сумі 100 000,00 грн, що залишилися недоотриманими у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 (а.с.9).

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області листом від 25.01.2024 за №1127-12816/Г-02/8-0900/24 повідомило позивача, що пенсія ОСОБА_3 згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ виплачена по 30.06.2023, виплату пенсії з 01.07.2023 припинено у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , недоодержаних сум немає (а.с.10).

Також у зазначеному листі відповідач вказав, що згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21 обліковується заборгованість за період з 01.03.2019 по 31.05.2021 в сумі 90 315,88 грн, яка включена в реєстр виконання судових рішень. Однак, на думку відповідача, вказана заборгованість не може вважатися недоотриманою пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Не погоджуючись із такою відмовою, з метою захисту порушеного права, позивач через уповноваженого представника звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також бере до уваги положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі, також - Закон №1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Статтею 52 Закону №1058-ІV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Схоже правове регулювання визначено в статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (надалі, також - Закон №1788-ХІІ), зокрема, суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказане кореспондується із положеннями статтею 1227 Цивільного кодексу України, якими установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ.

За приписами частин 1-3 статті 61 Закону №2262-ХІІ суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 затверджено "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі, також - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 4 Порядку №3-1, заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Таким чином, статтею 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" як і пунктом 4 Порядку №3-1 визначено спеціальний механізм виплати пенсії в разі смерті пенсіонера, який отримував пенсію за вислугу років згідно цього Закону, та які залишилися недоодержаними.

Вказаний закон і підзаконний нормативно-правий акт є спеціальними щодо інших норм законодавства України (наприклад, статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", статті 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" тощо), і виключно вказаними нормами регламентовано порядок "виплати" сум пенсії "за вислугу років", які залишилися недоодержаними у зв`язку з смертю пенсіонера з числа військовослужбовців, членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 28.12.1990 серії НОМЕР_2 (а.с.16).

Головне управління ПФУ в області не надало доказів звернення інших членів сім`ї ОСОБА_3 із заявами про виплату пенсії, яка підлягає виплаті, і залишилась недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в силу положень частини 1 статті 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" має право на отримання сум пенсії, що підлягали виплаті його батьку ОСОБА_3 , і які залишилися неодержаними у зв`язку з його смертю.

У відповіді від 25.01.2024 за №1127-12816/Г-02/8-0900/24 відповідач свою відмову позивачу, мотивує тим, що недоодержаних сум пенсії немає, згідно рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21 обліковується заборгованість за період з 01.03.2019 по 31.05.2021 в сумі 90 315,88 грн, яка включена в реєстр виконання судових рішень. Вказана заборгованість не може вважатися недоотриманою пенсією, оскільки виплата заборгованості донарахованої на виконання рішення суду здійснюється за рахунок додатково виділених коштів з Державного бюджету, фінансування яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Суд зазначає, що нарахована і недоодержана пенсія на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Згідно з статтею 8 Закону №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Одним з основних принципів (засад) адміністративного судочинства, згідно з пунктом 5 частини 3 статті 2 КАС України є обов`язковість судового рішення.

Також відповідно до статей 14 та 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Неповне і несвоєчасне нарахування та виплата належного розміру пенсії ОСОБА_3 за період з березня 2019 року по травень 2021 року в загальному розмірі 90 315,88 грн є очевидною і встановленою обставиною.

Право на такі недоплачені суми пенсії відновлено ОСОБА_3 за його життя рішенням суду. Тривале виконання відповідачем рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, яке набрало законної сили 13.05.2021, стало продовженням порушення його прав, так як останній за життя правомірно очікував на виконання рішення в розумний строк.

Оцінюючи аргументи відповідача про відсутність в ОСОБА_1 права на застосування приписів статті 61 Законом №2262-ХІІ та відповідно і на отримання сум пенсій його батька, які підлягали виплаті останньому, з підстав недотримання шестимісячного строку з дня смерті ОСОБА_3 при зверненні з такою зявою, суд виходить із наступних аргументів.

Згідно з приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Виходячи із обставин справи та принципу пропорційності, суд вважає, що несприятливим наслідком для прав, свобод та інтересів, у даному випадку, є неодержання нарахованої на виконання рішення суду 12.04.2021 у справі №300/281/21 пенсії ОСОБА_3 у зв`язку із несвоєчасним виконанням рішення суду та після його смерті, його сином ОСОБА_1 , який недотримався шестимісячного строку на звернення за пенсією з дня смерті його батька. Ціллю, на досягнення якої прийняте рішення/вчинені дії органом пенсійного забезпечення, є економія коштів державного бюджету.

З огляду на фактичні обставини справи, суд звертає увагу, що, відмова відповідача від 25.01.2024 за №1127-12816/Г-02/8-0900/24, не мотивована зверненням позивача до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області поза межами строку, встановленого частиною 3 статті 61 Закону №2262-ХІІ (з порушенням такого строку на один день).

Недотримання строку із його перевищенням на 1 (один) день, на переконання суду, не може бути тим строком, який слід оцінювати як значний чи тривалий, порушення якого може виправдати втручання держави в права особи з метою їх обмеження, наслідком чого буде повна втрата можливості отримати належні померлому батьку суми пенсії, які йому були нараховані і правом на отримання яких за життя останній з незалежних від себе причин не зміг скористатися.

Більше того, навіть беручи до уваги факт несвоєчасного звернення до відповідача із заявою про виплату недоодержаної пенсії батьком позивача, суд вважає, що дії відповідача не являються проявом досягнення необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення/дії, так як у даному випадку йде мова про продовження порушення права ОСОБА_1 на виплату недоодержаної пенсії його батька.

На переконання суду, відмова позивачу в задоволенні позову з тих лише підстав, що він звернувся до відповідача з порушення на один день строку на звернення із заявою про виплату недоотриманої батьком пенсії буде виявом надмірного формалізму та може розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 90 315,88 грн, яка підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21 і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, є непропорційними тим несприятливим наслідкам, які настали внаслідок такої відмови.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що дії Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 90 315,88 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю, є протиправними.

Попри це, незважаючи на розгляд судом адміністративних справ не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог, суд, керуючись частиною 2 статті 9, пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України вважає за необхідне обрати інший спосіб захисту порушеного права позивача, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зокрема, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є спонукання (зобов`язання) відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90 315,88 грн, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Більше того, приписи статті 61 Закону №2262-ХІІ врегульовують питання "виплати", а не "стягнення" пенсії що залишилася недоодержаною у зв`язку з смертю пенсіонера.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Наявною в матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки №86 від 22.02.2024 підтверджується сплата позивачем судового збору за звернення до суду із цим позовом у розмірі 1211,20 грн (а.с. 1).

Доказів понесення сторонами будь-яких інших витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, відтак, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача частина сплаченої ним суми судового збору в розмірі 605,60 грн, що пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті пенсії в розмірі 90 315 гривень 88 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію в розмірі 90 315 гривень 88 копійок, що підлягала виплаті ОСОБА_3 на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.04.2021 у справі №300/281/21, і залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю.

У задоволенні решти вимог позовної заяви відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ - 20551088) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, адреса: вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, .

Суддя /підпис/ Тимощук О.Л.