Справа № 950/1763/23
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 березня 2024 р. Справа № 950/1763/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Судді-доповідача: Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Чалого І.С. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2023 року по справі № 950/1763/23

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2023 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

До Другого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 на зазначене рішення.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційна скарга залишена без руху у зв`язку з пропущенням строку апеляційного оскарження судового рішення, наданий строк для усунення недоліків - десять днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали.

Копії зазначених ухвал Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 отримані ІНФОРМАЦІЯ_2 20.02.2024 о 19:50 год. відповідно до довідку про доставку електронного листа через підсистему "Електронний суд".

Відповідно до пп. 2 п. 5 ч. 6 ст. 251 КАС України якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З урахуванням наведеного, датою отримання копії ухвал від 20.02.2024 року слід вважати 21.02.2023.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 4 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення виготовлено 29.08.2023 року.

Копію зазначеного судового рішення отримано апелянтом 29.08.2023 року відповідно до довідки про доставку електронного листа на електронну адресу відповідача sumy - .

Також, в апеляційній скарзі від 21.12.2023 відповідач зазначає, що копію судового рішення ним було отримано 29.08.2023 року.

Апеляційну скаргу подано ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду 21.12.2023 року (через поштове відправлення "Укрпошта"), тобто з порушенням строків на апеляційне оскарження судового рішення.

При цьому, заява про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 було своєчасно подано апеляційну скаргу в межах строків на апеляційне оскарження, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України, але повернуто у зв`язку із невиконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції про залишення апеляційної скарги без руху, а саме: через несплату судового збору.

Також, апелянт зазаначає, що у зв?язку з відсутністю коштів для сплати судового збору, ІНФОРМАЦІЯ_3 був позбавлений, у визначений ухвалою суду строк, можливості захистити свої інтереси, тобто право на судовий захист може бути порушено.

Крім того, звертає увагу на те, що в період дії воєнного стану на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки покладено, зокрема, здійснення підготовки та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, а також комплектування військових частин, що в свою чергу, створює навантаження на військовслужбовців та працівників, в тому числі позбавляє можливості вчасного дотримання процесуальних строків, тому, вважаєм дану причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та просить його поновити з метою забезпечення права відповідача на апеляційне оскарження.

Так, 01.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 подано первинну апеляційну скаргу на оскаржуване рішення (через поштове відправлення "Укрпошта" та ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023 року апеляційна скарга була залишена без руху.

В подальшому, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 апеляційна скарга була повернута заявнику.

Як зазначає апелянт в апеляційній скарзі від 21.12.2023 копія ухвали про повернення апеляційної скарги отримана апелянтом 11.12.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 (копія супровідного листа з відміткою про отримання ІНФОРМАЦІЯ_3 додається).

Повторно апеляційну скаргу подано ІНФОРМАЦІЯ_2 до суду 21.12.2023 року (через поштове відправлення "Укрпошта"), тобто з порушенням строків на апеляційне оскарження судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Посилання відповідача на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до апеляційного суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу відповідача, що, в свою чергу, обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Зокрема, судом не встановлено обставин, що перешкоджали відповідачу через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до суду із апеляційною скаргою вчасно, а сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо апеляційну скаргу подає суб`єкт владних повноважень і не наводить належного обґрунтування причин, які унеможливили подання апеляційної скарги у більш стислий строк.

Колегія суддів зазначає, що відповідачу було достаменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, але не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги, а саме не надано документу про сплату судового збору, що було перешкодою для відкриття апеляційного провадження та підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Жодних інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, скаржником не надано, немає таких доказів і в матеріалах справи.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Колегія суддів зазначає, що відповідачу було достаменно відомо про прийняття рішення, що ним оскаржується, але не дотримано порядку при первинному поданні апеляційної скарги, а саме не надано документу про сплату судового збору, що було перешкодою для відкриття апеляційного провадження та підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

При цьому відповідачу надавався достатній строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, які ним своєчасно не були виконані, що стало підставою для повернення апеляційної скарги заявнику.

На підставі викладеного колегія суддів доходить висновку, що відсутність фінансування та несвоєчасна сплата судового збору не можуть бути визнані такими обставинами, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Повернення заявнику апеляційної скарги, за умови порушення вимог до оформлення апеляційної скарги, не є обставинами, що перешкоджали своєчасному вчиненню процесуальних дій, а лише свідчить про неналежне користування суб`єктом владних повноважень наданими процесуальним законодавством правами.

Інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, апелянтом не надано.

На момент постановлення даної ухвали апелянтом не були виконані вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2024 у встановлений судом строк, а саме: не надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, а тому є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Лебединського районного суду Сумської області від 29.08.2023 року по справі №950/1763/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов І.С. Чалий