Справа № 160/9308/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2024 року м.Дніпросправа № 160/9308/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі №160/9308/23 (суддя Захарчук-Борисенко Н.В., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу нарахування та виплати середнього заробітку за період з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку по цій справі однією сумою в розмірі за період з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року в розмірі 252510,69 грн. на користь позивача;

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на суми заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року однією сумою.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 липня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено. При цьому, суд вирішив у рішенні лише перші дві позовні вимоги.

Позивач звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині позовних вимог, які залишились не вирішеними, а саме в частині вимог:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на суми заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року однією сумою.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 у даній справі клопотання позивача задоволено, судом визнано протиправними дії відповідача щодо не проведення позивачу нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року; зобов`язано відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на суми заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року однією сумою.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі відповідач стверджує, що суд невірно визначив період, за який має бути здійснено нарахування та виплата позивачу компенсації втрати частини доходів на суми заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення. Оскільки саме рішенням суду, яке набрало законної сили 27 січня 2023 року, було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу недоотримане грошове забезпечення, компенсація втрати частини доходів на суми заборгованості має розраховуватися за період з 27.01.2023 по 30.03.2023р.. Просить змінити додаткове рішення в частині визначеного судом періоду нарахування та виплати позивачу компенсації.

Позивач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, встановила наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.

Оскільки, вимоги про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходів на суми заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року однією сумою не вирішено у рішенні суду, суд правильно, у відповідності до п.1 ч.1 ст. 252 КАС України ухвалив додаткове рішення по справі.

Що ж до суті вимог та позиції відповідача з приводу цих спірних позовних вимог.

Так, з матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року у справі №160/7761/22 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням сплаченої суми.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.01.2023 року апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2022 року у справі №160/7761/22 без змін.

На виконання рішення суду у справі №160/7761/22 відповідачем 31.03.2023 року виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 77522,36 грн., що підтверджується повідомленням про надходження коштів, яке міститься в матеріалах справи, та копією квитанції №326 від 30.03.2023 року.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (Закон №2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника (ст. 2 Закону №2050-III).

За приписами ст.ст.3,4 Закону №2050-III, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Кабінетом Міністрів України 21.02.2001 року за №159 прийнято постанову «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», якою затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток "нарахованого, але не виплаченого грошового доходу" за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1- 3 вказаного Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Верховний Суд у постановах від 20.12.2019 у справі № 822/1731/16, від 13.03.2020 у справі № 803/1565/17, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20 вказав, що враховуючи наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, позивач має право на компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення. Так, у випадку бездіяльності власника або уповноваженого ним органу щодо нарахування та виплати громадянину індексації заробітної плати, така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити компенсацію втрати частини доходів на суму заборгованості частини недоотриманої виплати грошового забезпечення з 22.02.2022 року по 30.03.2023 року є обґрунтованими та підлягали задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не оспорюється право позивача на отримання такої компенсації, наявність якого встановив суд першої інстанції в оскарженому додатковому рішенні, а висловлена у скарзі лише незгода з періодом, за який підлягає нарахуванню та виплаті компенсація.

В цій частині доводи скаржника колегія суддів відхиляє. Судом вірно визначено період, з урахуванням приписів ст.ст. 3,4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати»

Дослідивши матеріали справи, аргументи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив додаткове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п.1ч.1 ст.315, ст.316, ст.139, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі №160/9308/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак