Справа № 564/4266/23
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4266/23

Рядок статзвіту № 140

13 березня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників судового розгляду:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320 від 26.11.2023 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320 від 26.11.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26 листопада 2023 року інспектором 3 роти батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Федорчук Оленою Миколаївною було винесено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320, відповідно до якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн на підставі ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що останній, керуючи транспортним засобом, порушив правила проїзду регульованих перехресть, а саме здійснюючи маневр повороту ліворуч не надав перевагу в русі транспортному засобу, котрий рухався прямо в зустрічному напрямку, чим порушив п.16.8 ПДР.

Вказує, що під час винесення постанови було порушено вимоги ст.245, 268, 276 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, неповно та необ`єктивно розглянуто справу. Вважає, що під час розгляду справи не були з`ясовані та доведені обставини, які б підтверджували наявність в діях позивача ознак проступку, за який передбачено адміністративну відповідальність.

Просить скасувати винесену інспектором 3 роти батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Федорчук Оленою Миколаївною постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320 від 26.11.2023.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.12.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем подано відзив на позов, який мотивовано тим, що винесена відносно позивача постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою, що позивач, керуючи транспортним засобом, здійснюючи маневр повороту ліворуч на регульованому перехресті, в порушення вимог п.16.6 ПДР не пропустив транспортний засіб, який рухався йому на зустріч прямо через перехрестя. Також вказав, що позивач не вірно вказав пункт ПДР України, який вказано у постанові. Зазначає, що доказом вчинення правопорушення є відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову та просить відмовити у його задоволенні.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Головне управління національної поліції України в Рівненській області, не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, про дату і час судового засідання повідомлялось вчасно та належним чином, причини неявки представника в судове засідання суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, без участі учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив таке.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», Учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, особи, які рухаються в кріслах колісних, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, відповідно до п.16.6 Правил дорожнього руху, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

У свою чергу, відповідальність за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема, за порушення правил проїзду перехресть.

Суд також враховує, що відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі, а відповідно до ч.1 ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху, у тому числі за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно доч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Так, із наданого відповідачем, відеозапису вбачається, що на регульованому перехресті, після ввімкнення зеленого сигналу світлофора, розташовані на перехресті транспортні засоби розпочали рух, проте позивач, наблизившись до перехрестя в момент ввімкнення зеленого сигналу світлофора та рухаючись без зупинки, здійснив маневр повороту ліворуч, не надавши дорогу транспортному засобу, що рухаються в зустрічному напрямку прямо.

При цьому суд не приймає до уваги доводи позивача про те, що останній встигав здійснити маневр повороту ліворуч і не створив перешкод у русі іншим учасникам дорожнього руху, оскільки автомобілі на перехресті лише починали рух, а він наближався на перехрестя і виїхав на нього в момент увімкнення зеленого сигналу світлофора та мав час і можливість здійснити безпечно маневр, оскільки вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху не містять виключень і стосуються усіх учасників дорожнього руху, які рухаються через регульоване перехрестя, у тому числі, які виїхали на перехрестя в момент увімкнення зеленого сигналу світлофора.

За наведених умов суд дійшов висновку, що позивачем порушено вимоги п.16.6 Правил дорожнього руху, чим вчинив порушенням, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і відповідачем правомірно зупинено останнього та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка відповідає вимогам ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесена у спосіб, що передбачений законом.

Частиною 1 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, обов`язок доказування правомірності дій в справах такої категорії дійсно покладається на суб`єкта владних повноважень, однак вказана процесуальна норма жодним чином не звільняє сторону позивача обґрунтувати та довести власні твердження, на які посилається у позові.

Відтак, враховуючи встановлені обставини справи та наведені правові норми, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для визнання винесеної 26 листопада 2023 року інспектором 3 роти батальйону №1 УПП в Рівненській області ДПП старшим лейтенантом поліції Федорчук Оленою Миколаївною постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320, а за таких умов позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8212320 від 26.11.2023 року залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 13 березня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч