Справа № 400/9897/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р. № 400/9897/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В.,розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

адміністративним позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача1. Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
провизнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі відповідач-1, ГУ ПФУ в м. Києві) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач-2, ГУ ПФУ в Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, що полягають у відмові у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно заяви № 289 від 30.01.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України вМиколаївській області здійснити перерахунок коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1 з урахуванням довідок № 313 від 12.09.2006 року та № 312 від 12.09.2006 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області починаючи з 30.01.2023 року здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою від 11.08.2024 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін у судове засідання).

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ в м.Києві безпідставно не врахувало довідки про заробітну плату позивача за № 313 від 12.09.2006 року та № 312 від 12.09.2006 року, що призвело до відмови у перерахунку пенсії.

Відповідач 1 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що ГУ ПФУ в м. Києві було розглянуто заяву позивача та прийнято рішення № 26 від 06.02.2023 року про відмову в перерахунку пенсії зі зміною періоду 60 місяців до 01.07.2000 року, відповідно до ст. 40 Закону № 1058, оскільки надіслати запит для здійснення перевірки довідки про заробітну плату до Російської федерації не має можливості.

Для врахування Головним управлінням наданих позивачем довідки для перерахування пенсії, необхідно її підтвердження первинними документами і можливість проведення перевірки та законності її видачі.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про проведення воєнного стану в Україні», введено воєнний стан, на період якого з державою агресором розірвано дипломатичні відносини (листування зупинено).

На даний час, згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 1328 від 29.11.2022 року здійснено вихід України з угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення, яку було підписано 13.3.1992 року в Москві (Росія). ГУ ПФУ в м. Києві не може провести перевірку, законності видачі наданої довідки позивачем та підтвердження її первинними документами.

Відповідач-1 вважає що, підстави для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Миколаївській області, щодо перерахунку та виплати пенсії з урахуванням довідок про заробітну плату від 12.09.2006 року за № 312 та № 313 відсутні.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України вм. Києві за № 26 від 06.02.2023 року про відмову в перерахунку пенсії за віком, є правомірним та не підлягає скасуванню.

Відповідач-2 надав відзив, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у зв`язку з неможливістю проведення перевірки, законності видачі наданої довідки позивачем та підтвердження їх первинними документами не має підстав для перерахунку пенсії з зарахування вказаної довідки.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

30.01.2023 року позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії (60 місяців до 01.07.2000 року) надавши архівні довідку до ГУ ПФУ в Миколаївській області.

Згідно п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок 22-1), після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи, для здійснення виплати пенсії.

Заява позивача від 30.01.2023 року відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась ГУ ПФУ в м.Києві, яким 06.02.2023 року винесено рішення № 26 про відмову в перерахунку пенсії за віком.

Підстава відмови: неможливість надіслати запит для здійснення перервірки довідки про заробітну плату до Російської федерації в зв`язку з веденням воєного стану в України, на період якого з державою-агресором розірвано дипломатичні відносини та листування зупинено.

Не погоджуючись з відмовою у зарахуванні вказаних періодів до страхового стажу та відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди і членів їх сімей здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав учасниць Угоди. Держави учасниці цієї угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди передбачається, що ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав- учасниць Угоди.

Частинами 2-3 статті 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасників Угоди враховується трудовий стаж, придбаний на території будь-якої з цих держав, а так само на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цієї Угоди. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Таким чином, на громадян України, які працювали на територіях інших держав учасниць Співдружності Незалежних Держав, які приєднались до вказаної Угоди, розповсюджувалась дія нормативних актів приймаючої Держави в галузі пенсійного забезпечення, у тому числі тих, які визначали порядок зарахування трудового стажу, його пільгового обчислення.

Суд зазначає, що цією Угодою визначено стаж, який підлягає врахуванню при визначенні розміру пенсії, а відтак і заробіток за відповідний період підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Судом встановлено, що для перерахунку пенсії позивачем були надані довідки Ноябрсие електрические сети ОАО «Тюменьенерго» від 12.09.2006 року № 312 та № 313 про заробітну плату за період роботи з січня 1995 року по грудень 1997 року та з січня 1998 року по грудень 2000 року.

Суд вважає, що неможливість проведення перевірки не повинна ставити в залежність питання про перерахунок пенсії відповідній особі, оскільки це не може бути підставою для відмови у врахуванні заробітної плати.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

На час розгляду справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 року № 1328 постановлено вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13.03.1992 року у м. Москва.

Однак, позивач звернувся за призначенням та послідуючому за перерахунком пенсії до вказаної дати, відтак, спірне питання має розглядатися за нормами законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин, у тому числі, з урахуванням Угоди.

Судом встановлено на момент вирішення відповідачем питання про перерахунок пенсії зазначена угода була чинною, а її норми підлягали застосуванню відповідачем.

Згідно з абз. 2, 3 ст. 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох сторін, взаємно визначається сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав- учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі та раніше за текстом Закон № 1058).

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами у період до 1 січня 2016 року або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Статтею 27 Закону № 1058 передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком № 22-1.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1 за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Особи, яким пенсія відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення призначається з урахуванням заробітної плати, отриманої за періоди роботи на територіях держав-учасниць міжнародних договорів (угод), надають довідки про заробітну плату для призначення пенсії (з розбивкою по місяцях), видані підприємствами, установами чи організаціями (їх правонаступниками), де працювала особа, або архівними установами.

Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (п.2.10 Порядку).

З аналізу вищевказаних норм слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період.При цьому, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.

Аналогічна правова позиція застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 року у справі № 358/1179/17, від 17.04.2018 року у справі № 376/2559/17, від 25.09.2018 року у справі № 539/1386/17, від 10.07.2019 року у справі № 539/2726/16-а та від 05.03.2020 року у справі № 539/3234/16-а.

У свою чергу предметом доказування у даній справі є встановлення, зокрема того, чи діяв відповідач обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Суд вказує, що позивач не може бути позбавлений свого права на пенсійне забезпечення, через те, відповідач не має можливості провести перевірку довідки про періоди роботи позивача.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обгрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 291/99/17, від 29.07.2020 року у справі № 341/1132/17.

У постановах від 12.04.2021 року у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 року у справі № 127/8001/17 Верховний Суд відхилив наведені у касаційній скарзі доводи органу Пенсійного фонду про неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство, яке її видало, на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.

Тобто, неможливість відповідачем перевірити обґрунтованість видачі документів підприємствами, установами та організаціями не може бути підставою для неврахування зазначених документів при призначенні та виплаті мені пенсії. Виключно встановлення факту подання недостовірних відомостей, а не виникнення сумнівів і проведення перевірки, є підставою для неврахування поданих мною документів.

До того ж, неможливість провести управлінням Пенсійного фонду перевірку відповідності запису довідки первинним документам через події, що пов`язані з повномасштабною війною, не може покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача, оскільки довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості.

Подібні правові висновки були відображені у правовідносинах щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території (справи № 583/392/17, № 234/3038/17, № 360/1628/17).

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п. 59 рішення у справі Мельниченко проти України від 19.10.2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх правНа сьогоднішній день законодавством не врегульовано порядок надання та використання інформації, яка необхідна для підтвердження відповідачу мого права на перерахунок пенсії, коли доступ до такої інформації відсутній з причин, що не залежать від його волі. Через законодавчу прогалину не забезпечується захист прав громадян.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах Пічкур проти України, Ілашку та інші проти Молдови та Росії як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06.10.2015 року у справі № 816/4505/14.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо вимоги визнати протиправним дії відповідача-1 суд зазначає, що належним та ефективним способом захисту прав позивача у даному випадку є визнання протиправним та скасування рішення від 06.02.2023 року № 26.

Визнаючи протиправним та скасовуючи рішення від 06.02.2023 року № 26, яким відмовлено у перерахунку пенсії позивачу, суд, з метою захисту порушеного права позивача, зобов`язує відповідача зарахувати позивачу незарахований період роботи в Ноябрьсккие электрические сети ОАО «Тюменьэнерго» згідно довідок про заробітну плату від 12.09.2006 року № 313 та № 312, що дає право перерахунку пенсії.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням того, що рішення від 06.02.2023 року № 26 винесено ГУ ПФУ в м. Києві, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань саме ГУ ПФУ в м. Києві.

Керуючись ст. 2, 19, 77, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 06.02.2023 року № 26.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) здійснити з 30.01.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з урахуванням довідок від 12.09.2006 року № 313 та № 312, з урахуванням раніше виплачених сум.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 14.03.2024 року.

Суддя О.В. Малих