Справа № 460/17504/22
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
щодо заміни сторони виконавчого провадження
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглядаючи у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Гощанської селищної ради Рівненської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 26.09.2022 адміністративний позов ОСОБА_2 до Гощанської селищної ради Рівненської області задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Гощанської селищної ради Рівненської області № 1273 від 10.12.2021 про відмову в наданні дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Гощанської територіальної громади.

Зобов`язано Гощанську селищну раду Рівненської області надати ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 1,5583 га для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :03:001:0145 (за межами населеного пункту), яка розташована на території Гощанської селищної ради Рівненського району Рівненської області.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рівненським окружним адміністративним судом 26 січня 2023 року видано виконавчий документ.

18.03.2024 від ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони у виконавчому провадженні правонаступником.

Ухвалою суду від 19.03.2024 розгляд заяви призначено у відкритому судовому засіданні на 28.03.2024.

27.03.2024 через підсистему "Електронний суд" від заявника надійшло клопотання про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження без участі. Інші учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду (частина друга статті 379 КАС України).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду питання про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених в основу заяви про про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 379 КАС України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Аналогічні положення закріплені у частині п`ятій статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII. Крім того, вищевказаною сттатею встановлено, що для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

ОСОБА_2 , позивач у справі № 460/17504/22 померла 10.08.2023, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 11.08.2023, актовий запис № 1560.

Відповідно до довідки № 22/02-14 від 12.02.2024, виданої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Демчук І.В., єдиним спадкоємцем ОСОБА_2 , відповідно до статті 1261 ЦК України є її донька - ОСОБА_1 .

Статтею 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі статтею 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, які випливають із зобов`язання, що пов`язане з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою

Суд зауважує, що підставою процесуального правонаступництва є наступництво в матеріальних правовідносинах, внаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних чи встановлених судом правовідносин майнового характеру. Процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Відтак, для вирішення питання здійснення процесуального правонаступництва позивача у цій справі вирішальним є встановлення чи допускають спірні відносини, які виникли між позивачем та відповідачем у цій справі, правонаступництво, з огляду на що суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до частин першої і другої статті 118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

У випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

Згідно з частинами сьомою, дев`ятою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, які є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Згідно з пунктом «г» статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено пунктом «а» частини третьої статті 152 ЗК України.

Відповідно до статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельну ділянку; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку правовстановлюючого документу на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування.

Верховний Суд у постанові від 03.04.2019 у справі № 727/7684/16-а зазначив, що набуття особами права власності або користування на земельну ділянку відбувається поетапно, починаючи з отримання дозволу на розробку проекту землеустрою, який оформлюється відповідним рішенням органу місцевого самоврядування або органу державної влади, погодження та затвердження такого проекту землеустрою та завершується рішенням про передачу земельної ділянки у власність або користування. Рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не є правовстановлюючим актом.

Окрім цього, згідно з практикою Великої Палати Верховного Суду отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю прийняття рішення органом місцевого самоврядування (постанова від 28 листопада 2018 року у справі № 826/5735/16).

На переконання суду, у даному випадку матеріальне правонаступництво позивача неможливе, оскільки позов пов`язаний, насамперед, з особистими правами самого позивача, які випливають із правовідносин з відповідачем щодо розгляду поданого позивачем в порядку статті 118 Земельного кодексу України клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивачу з відповідними пакетом документів, оформлених безпосередньо на ім`я позивача, у зв`язку із чим покладені на відповідача судовим рішенням у цій справі зобов`язання не можуть бути виконані щодо іншої особи, бо нерозривно пов`язані саме з особою позивача.

Право ж на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування виникає лише після ухвалення рішення компетентного органу про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю.

Водночас адміністративний суд не є належним та компетентним судом на вирішення питання щодо вирішення спору в обраний позивачем спосіб через визнання права на спадщину. При цьому, суд звергає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлена права самостійно звернутися до Гощанської селищної ради Рівненської області з клопотанням про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку приписів статті 118 ЗК України.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що вимоги, які випливають з даної категорії правовідносин процесуального правонаступництва не допускають, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 379, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони у виконавчому провадженні її правонаступником відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 28 березня 2024 року.

Суддя О.В. Поліщук