Справа № 140/2771/24
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2771/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., одержавши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» (далі ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС») звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №/2023/000535/2, №/2023/000529/2, №/2023/000532/2, №/2023/000534/2 від 02.08.2023.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення (а саме подання до суду: - заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску; - документ про сплату судового збору в розмірі 8233,96 грн).

28.03.2024 позивач, на виконання зазначеної ухвали, надіслав до суду платіжну інструкцію про сплату судового збору та заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява про поновлення строку звернення до суду обґрунтована тим, що про оскаржувані рішення позивачу стало відомо з 30.09.2023 та з цієї дати необхідно обраховувати строк звернення до суду.

До позовної заяви було долучено акт приймання- передачі документів від 30.09.2023 за результатами декларування товарів, митне оформлення яких проводилося у червні, липні, серпні 2023 року. У цьому акті міститься перелік рахунків-фактур та оформлених вантажно-митних декларацій, щодо яких митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та складені картки відмови у прийнятті митних декларацій.

Предметом спору цій справі є 4 рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів, які були передані митним брокером 30.03.2023, про що додатково надано лист декларанта ПП «РЕСПЕКТ БРОК».

Позивач вказує про те, що комунікація з митним органом здійснюється через уповноваженого декларанта, якому направляються будь-які рішення та повідомлення за результатами митного оформлення. Винесення рішень про коригування митної вартості товарів не є стандартною ситуацією при декларуванні, тому передбачити коригування митної вартості позивач не може, адже ввозить товари за основним методом визначення митної вартості (за ціною договору), тобто базовою ціною є та, що зазначена експортером у рахунках-фактурах.

Позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу без розгляду з таких мотивів та підстав.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно із частиною першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

За приписами частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини першої статті 24 Митного кодексу України (далі МК України) будь-яка особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки.

За змістом частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у цій справі оскаржує рішення митного органу, які прийняті з питань державної митної справи, а тому строк їх оскарження визначається згідно із вимогами КАС України (такий висновок у подібних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 07.06.2018 у справі № 813/1276/16, від 18.06.2020 у справі № 805/1536/17-а, від 18.02.2021 у справі № 826/14826/16, від 25.05.2021 у справі № 826/13159/17, від 16.02.2022 у справі № 380/8425/21, від 03.11.2022 у справі № 380/9929/21, від 09.05.2023 у справі № 320/6121/21, але не виключно).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На думку суду, про існування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів від 02.08.2023 №/2023/000535/2, №/2023/000529/2, №/2023/000532/2 та №/2023/000534/2 повинен був дізнатися саме у день їх прийняття.

З долученого до позовної заяви акту приймання-передачі від 30.09.2023 та з наданого до заяви про поновлення строку звернення до суду листа від 20.03.2024 № 20/03-2 вбачається, що ПП «РЕСПЕКТ БРОК» та його штатні працівники є уповноваженими особами на декларування товарів, що імпортуються ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС»; між ПП «РЕСПЕКТ БРОК» та ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» існує домовленість, що передача документів за результатами митного оформлення здійснюється один раз в квартал.

Стосовно вказаних обставин суд враховує норми МК України, що стосуються правового статусу декларанта.

Згідно із частиною першою статті 265 МК України декларантами мають право виступати:

1) при переміщенні товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України або при зміні митного режиму щодо товарів на підставі зовнішньоекономічного договору, укладеного резидентом, - резидент, яким або від імені якого укладено цей договір;

2) в інших випадках - особа, яка відповідно до законодавства України має право вчиняти щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення юридично значущі дії від свого імені.

Відповідно до частини першої статті 266 МК України декларант зобов`язаний:

1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення;

3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Суд також наголошує на приписах частини п`ятої статті 266 МК України, відповідно до яких особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Отже, порядок обчислення строку звернення до суду врегульовано виключно нормами КАС України, він не може бути змінений домовленістю між декларантом та особою, уповноваженою на декларування товарів. У цьому випадку надання ПП «РЕСПЕКТ БРОК» позивачу ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» копій оскаржуваних рішень раз в квартал відповідно до акту від 30.09.2023 свідчить лише про неналежну комунікацію між вказаними суб`єктами та жодним чином не змінює законодавчо визначеного порядку обчислення строку звернення до суду, який розпочинається з моменту прийняття оскаржуваних рішень, що є датою, коли позивач ТзОВ «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» самостійно або через уповноважену особу на декларування ПП «РЕСПЕКТ БРОК» повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

З урахуванням наведеного, шестимісячний строк оскарження позивачем до суду рішень Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 02.08.2023 №/2023/000535/2, №/2023/000529/2, №/2023/000532/2, № UA205140/2023/000534/2 закінчився 02.02.2024.

Проте, позов подано до суду 12.03.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі. Отже, процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку (такі висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 16.06.2023 у справі № 160/11129/21).

Правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки. Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо (вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.11.2022 у справі № 380/9929/21, від 23.02.2023 у справі № 120/14574/21-а).

На думку суду, подана позивачем заява про поновлення строку звернення до суду не містить належних підстав для її задоволення з огляду на те, що таку заяву обґрунтовано виключно тим, що про оскаржувані рішення позивач дізнався 30.09.2023, про що надав акт приймання-передачі від 30.09.2023.

Проте, як уже було зазначено вище, строк звернення до суду з цим позовом обчислюється не з 30.09.2023, як про це помилково вказує позивач, а з дати, коли позивач самостійно або через уповноважену на декларування особу повинен був дізнатися про порушення своїх прав, тобто з моменту прийняття оскаржуваних рішень з 02.08.2023.

Суд також звертає увагу і на ту обставину, що навіть за умови отримання оскаржуваних рішень 30.09.2023, у позивача було цілком достатньо часу для своєчасного звернення до суду з цим позовом до 02.02.2024.

Згідно із частинами п`ятою, шостою статті 169 КАС України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

Отже, оскільки вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, тому позовну заяву необхідно повернути позивачу без розгляду на підставі пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України.

Крім того, позивачу необхідно роз`яснити право на звернення до суду із клопотанням про повернення судового збору відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Керуючись пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою - восьмою статті 169, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФУДЛАЙФ ПЛЮС» до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Валюх