Справа № 480/147/24
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2024 року Справа № 480/147/24

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Воловика С.В., розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні суду в місті Суми адміністративну справу № 480/147/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якій просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, викладену у листі від 27.12.2023;

- зобов`язати відповідача надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначив, що здійснює догляд за своїм батьком ОСОБА_2 , який є інвалідом ІІ групи та потребує сторонньої допомоги. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я батька та наявністю висновків лікарсько-консультативної комісії КНП «Шосткинський центр первинної медико-санітарної допомоги» про потребу у його постійному сторонньому догляді, позивач 30.11.2023 звернувся до відповідача із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації, за результатами розгляду якої ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні відстрочки від призову відмовив.

На переконання ОСОБА_1 , вказана відмова є протиправною, оскільки відповідно до абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Приймаючи до уваги те, що інвалідність батька підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 660471 від 12.04.2023 і пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 від 04.05.2023, його потреба у постійному сторонньому догляді підтверджується довідкою КНП «Шосткинський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 1171 від 22.09.2023, а про фактичне здійснення догляду свідчить акт обстеження сім`ї № 2696 від 22.09.2023, позивач вважає, що набув право на відстрочку від призову під час мобілізації.

Разом з цим, ОСОБА_1 зауважив на тому, що відмовляючи у задоволенні заяви про відстрочку, відповідач безпідставно послався лише на довідку до акта огляду МСЕК, ігноруючи довідку лікарсько-консультативної комісії.

Ухвалою суду від 08.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 480/147/24, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) осіб, встановлені строки для подання заяв по суті справи.

Не погоджуючись з позовними вимогами, ІНФОРМАЦІЯ_2 у відзиві (а.с. 35-39) зазначив, що під час розгляду заяви ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову було з`ясовано, що за змістом довідки до акта МСЕК батьку позивача ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим він потребує сторонньої допомоги.

В той же час, підставою для надання відстрочки від призову відповідно до абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», є здійснення постійного догляду за особою, яка згідно з висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду.

Оскільки висновку медико-соціальної експертної комісії про необхідність постійного догляду за батьком ОСОБА_1 не надав, відповідач вважає відмову у наданні відстрочки від призову правомірною. Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_2 зауважив на тому, що довідка лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я про потребу у постійному догляді батька позивача, не може братись до уваги, оскільки такі висновки приймаються виключно стосовно необхідності догляду за хворою дитиною.

Дослідивши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, суд встановив наступне.

Громадянин України ОСОБА_1 є військовозобов`язаним та підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

З метою отримання відстрочки від призову, 30.11.2023 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, у якій повідомляв про те що його батько ОСОБА_2 відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААВ № 660471 від 18.04.2023 є інвалідом ІІ групи, і згідно з висновком лікарсько-консультативної комісії КНП «Шосткинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 1171 від 22.09.2023 не здатний до самообслуговування та потребує постійного стороннього догляду.

Одночасно, у вказаній заяві ОСОБА_1 повідомляв, що спільно проживає з батьком та здійснює постійний догляд за ним, про що свідчить акт обстеження сім`ї № 2696 від 22.09.2023, а також про те, що іншою близькою особою, яка могла б доглядати за батьком, є ОСОБА_3 , проте вона через власний стан здоров`я не здатна до пересування та потребує постійної сторонньої допомоги.

З огляду на зазначене, позивач просив відповідача надати відстрочку від призову на час мобілізації відповідно до частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До заяви про надання відстрочки, позивачем були додані: копія паспорту та картки платника податку, копія свідоцтва про народження, копія свідоцтва про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , копія пенсійного посвідчення ОСОБА_2 , копія довідки до акта огляду МСЕК, копія довідки про склад родини, копія акту проведення обстеження сім`ї, копія свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копія свідоцтва про одруження ОСОБА_3 , копія довідки ЛКК № 1173 від 22.09.2023, копія довідки ЛКК № 1171 від 22.09.2023, копії заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 19)

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову, ІНФОРМАЦІЯ_2 листом № 4/8161 від 27.12.2023 повідомив про відсутність підстав для надання відстрочки на підставі абзацу 10 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з тих підстав, що зі змісту довідки МСЕК серії 12ААВ № 660471 убачається що ОСОБА_2 потребує сторонньої допомоги а не постійного догляду. (а.с. 22)

Надаючи правову оцінку правовідносинам які виникли між сторонами, суд зазначає, що на виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21.10.1993 (далі Закон № 3543-ХІІ)

Відповідно до статті 4 Закону № 3543-ХІІ, організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення.

Статтею 22 Закону № 3543-ХІІ передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин.

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин

На виконання статті 23 Закону № 3543-ХІІ, не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані:

заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії);

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років;

жінки та чоловіки, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину з інвалідністю віком до 18 років;

жінки та чоловіки, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, які виховують дитину, хвору на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитину, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

жінки та чоловіки, на утриманні яких перебуває повнолітня дитина, яка є особою з інвалідністю I чи II групи;

усиновителі, опікуни, піклувальники, прийомні батьки, батьки-вихователі, на утриманні яких перебувають діти-сироти або діти, позбавлені батьківського піклування, віком до 18 років;

зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду;

які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати;

опікуни особи з інвалідністю, визнаної судом недієздатною; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю I групи; особи, зайняті постійним доглядом за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

жінки та чоловіки, які мають неповнолітню дитину (дітей) і чоловіка (дружину), який (яка) проходить військову службу за одним із видів військової служби, визначених частиною шостою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу";

народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим;

працівники органів військового управління (органів управління), військових частин (підрозділів), підприємств, установ та організацій Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Національної поліції України, Бюро економічної безпеки України, Національного антикорупційного бюро України, Державного бюро розслідувань, Державної виконавчої служби України, Управління державної охорони України;

інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Отже, за змістом вказаних норм, не підлягають призову під час мобілізації, зокрема, військовозобов`язані, які зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду (абзац 10 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ). Також, не підлягають призову військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати (абзац 11 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ).

Суд зазначає, що для отримання відстрочки від призову під час мобілізації з указаних підстав, військовозобов`язаний повинен або підтвердити факт здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною чи батьками, які потребують такого догляду, або підтвердити факт наявності дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи, одночасно підтвердивши відсутність інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Як убачається з матеріалів справи, у заяві про наявність права на відстрочку від призову під час мобілізації, ОСОБА_1 вказував на те, що має батька, якому встановлена ІІ група інвалідності, з яким постійно проживає та за яким здійснює догляд. Також, у згаданій заяві позивач повідомляв відповідача про те, що у батька є донька, яка не може його утримувати, оскільки сама потребує постійної сторонньої допомоги та догляду. (а.с. 19)

Тобто, за змістом заяви, ОСОБА_1 фактично стверджував про наявність права на відстрочку від призову під час мобілізації за підставами, як встановленими як абзацом 10 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, так і абзацом 11 частини першої цієї статті.

В той же час, приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви позивача про відстрочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 надав оцінку лише підставам для відстрочки від призову під час мобілізації, встановленим абзацом 10 частини першої статті 23 Закону № 3543-ХІІ, залишивши поза увагою оцінку підстав для відстрочки, встановлених абзацом 11 частини першої цієї статті.

За таких обставин, суд робить висновок про невідповідність оскаржуваної відмови критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, критерію добросовісності та урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та, як наслідок про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання згаданої відмови протиправною.

Разом з цим, позовні вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 надати позивачу відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, оскільки прийняття рішень про відстрочку від призову, є дискреційними повноваженнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, які зобов`язані перевіряти наявність усіх підстав для відстрочки, передбачених статтею 23 Закону № 3543-ХІІ, і у суду відсутні повноваження втручатись у цю дискрецію.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з метою всебічного та повного захисту прав позивача про захист яких поданий позов, а також враховуючи довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААГ № 273408 від 19.01.2024, згідно з якою ОСОБА_2 встановлено І групу інвалідності та зроблено висновок про потребу постійного стороннього догляду (а.с. 61), суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову під час мобілізації.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , викладену у листі № 4/8161 від 27.12.2023.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , іпн. НОМЕР_3 ) про надання відстрочки від призову під час мобілізацію від 30.11.2023 та прийняти рішення за результатами її розгляду з урахуванням правової оцінки спірних правовідносин, наданої судом.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик