Справа № 420/27912/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/27912/23

Перша інстанція: суддя Юхтенко Л.Р.,

повний текст судового рішення

складено 08.12.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченко К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

12 жовтня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 39/1) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (, місце знаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8), в якій представник просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 10.08.2023 року №9336573/43180526;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену ТОВ «ЛУМІРА» податкову накладну №42 від 04.07.2023 року.

Також у позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що ТОВ «ЛУМІРА» був укладений договір поставки з ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД» () №0302-23/1 від 03.02.2023 року, предметом якого є постачання продуктів харчування.

Поставка Товару за цим договором (п.3.3) здійснюється за рахунок Покупця на умовах самовивозу зі складу Постачальника, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, 6, вул. Моторна, 8-л. За погодженням Сторін, поставка може бути здійснена на склад Покупця за рахунок Постачальника (DAP, в редакції Інкотермс 2010р.).

За даним договором та відповідно за видатковою накладною №2845/1 від 04.07.2023 року позивачем було реалізовано продукти харчування на суму 32 004,00 грн, в т. ч. ПДВ 5334,00 грн. (Чорнослив сушений (б/к) Республіка Молдова).

Поставка здійснювалась згідно з п.п.3.3 договору поставки на умовах вивозу товару за рахунок покупця зі складу продавця на підставі товарно-транспортної накладної №Р2845/1 від 04.07.2023 року.

Відповідно до п.201.10. ст.201 ПКУ було складено на користь покупця ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД» податкову накладну №42 від 04.07.2023 року та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. Проте, відповідно до отриманої квитанції, податкову накладу прийнято, проте її реєстрації зупинена.

Підставою для зупинення зазначено: Обсяг постачання товару/послуги 0813, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).

Зі свого боку, позивачем було направлено пояснення та додаткові документи на підтвердження реальності здійсненої операції. Однак, рішенням регіональної комісії ДПС в Одеській області від 10.08.2023 року №9336573/43180526 було відмовлено у реєстрації податкової накладної.

Не погодившись із прийнятим рішенням про відмову, позивач звернувся зі скаргою до ДПС України, проте 28.08.2023 року було прийнято рішення про залишення скарги без задоволення, а рішення регіонального рівня без змін.

Позивач не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Так, стосовно природи надходження товару, що було реалізовано представник позивача зазначив, що товар, а саме Чорнослив сушений (б/к) Республіка Молдова, було придбано у постачальника GT «Sturza Andrei Iacob», Молдова, відповідно до умов контракту STL2023 від 16.01.2023 року по ВМД 23UA99U9 від 23.03.2023 року (інвойс №10 від 21/03/2023 року).

Поставка вказаного товару здійснювалась на умовах СРТ-Одеса (Інкотермс-2010).

Для проведення митних формальностей (декларування, експедирування та таке інше) ТОВ «ЛУМІРА» уклало договір з ТОВ «Амбра Логістік» (Код ), яке відповідно до умов Договору транспортного експедирування від 23.03.2020 року №1/6 забезпечує виконання комплексу послуг з транспортно-експедиторського обслуговування, в т.ч. пошук перевізника, укладення договору перевезення; оформлення або отримання необхідних для перевезення документів.

ТОВ «АМБРА ЛОГІСТІК» згідно з Договору, із залученням третіх осіб, здійснило доставку Товару на склад ТОВ «ЛУМІРА», що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Моторна, 8Л. Товар отримував завідувач складу ОСОБА_1

Залишок товару Чорнослив сушений (б/к) Республіка Молдова до моменту реалізації ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД» №2845/1 від 04.07.2023 року був 8690,00 кг на суму 508 449,81 грн, що є достатнім залишком для реалізації покупцю ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД» товару в кількості 200,00 кг. ТОВ «ЛУМІРА» було реалізовано покупцям за відповідний період у кількості 2310,00 кг.

Крім того, представник позивача зазначає, що складені на користь контрагента ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД», первинні документи повністю, як за формою так і за змістом, відповідають вимогам чинного законодавства; контрагентом - ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД» здійснюється оплата наданих послуг/виконаних робіт, що підтверджується виписками по рахунку; реальне виконання операцій надання послуг/виконання робіт можливе власними силами завдяки наявності у ТОВ «ЛУМІРА» належної матеріально-технічної бази (зокрема, офісного приміщення, складу, штату працівників, офісної техніки та інше).

Представник позивача звертає увагу, що норми чинного законодавства встановлюють обов`язок фіксування у квитанції про зупинення реєстрації ПН перелік документів, які слід надати.

На думку представника позивача, загальне посилання контролюючого органу на правомірність зупинення реєстрації ПН на підставі Критеріїв ризиковості господарських операцій є протиправним та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків. При цьому не підтверджено факт виявлення під час моніторингу об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем господарської операції.

Таким чином, не погодившись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з цим позовом.

На виконання ухвали суду 07.11.2023 року (вхід. № ЕС/14069/23) від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до фактичних обставин справи, позивач засобами електронного зв`язку направив на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №42 від 04.07.2023 року.

Згідно з квитанцією №1 за результатами обробки «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН №42 від 04.07.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 0813, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій» та запропоновано надати додаткові пояснення та копії документів.

Надалі платник податку направив засобами електронного зв`язку Повідомлення №13 від 07.08.2023 року щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.

Однак, за рішенням Комісії №9319963/43180526 від 08.08.2023 року позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної №42 від 04.07.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, представник відповідача зазначає, що на підтвердження операції, відповідно до якої складена податкова накладна позивачем до повідомлення надано виписку з банку ПАТ «МТБ БАНК» за період з 01.01.2023 року по 30.06.2023 року, яка в свою чергу не містять усіх обов`язкових реквізитів, які передбачені законодавствам України.

Головне управління вважає, що банківська виписка ПАТ «МТБ БАНК» MTB0538301 є сумнівною та ймовірно складена з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатися рахунком.

Також, представник Головного управління вказав, що в оскаржуваному рішенні Комісії було зазначено, які документи ТОВ «ЛУМІРА» було складено із порушенням законодавства, а саме: - первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Разом з Повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №13 від 07.08.2023 року було подано 25 додатків довільного формату.

З огляду на надання ТОВ «ЛУМІРА» разом із повідомленням документів складених із порушенням законодавства, Комісією яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації зазначеної податкової накладної.

Таким чином, оскаржуване рішення комісії регіонального рівня є повністю обґрунтованим, а позовні вимоги ТОВ «ЛУМІРА» такими, що не підлягають задоволенню.

Зі свого боку, представником позивача було подано відповідь на відзив (вхід. №ЕС/14166/23 від 07.11.2023 року), відповідно до змісту якої представник заперечує проти доводів відповідача та наполягає на задоволенні позовних вимог.

Заперечень на відповідь на відзив до суду не надходило.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 39/1) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (, місце знаходження: 04053, м. Київ, пл. Львівська, 8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- задоволено у повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 9336573/43180526 від 10.08.2023 року. Зобов`язано Державну податкову службу України (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа,8) зареєструвати податкову накладну №42 від 04.07.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» (, місце знаходження: 65048, м. Одеса, вул. Успенська, 39/1) сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 (три тисячі гривень 00 копійок).

На вказане рішення суду Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу. Апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «ЛУМІРА» у задоволенні позовних вимог - в повному обсязі. Апелянт вважає зазначене рішення незаконним, необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, а тому, на думку апелянта, є всі підстави для скасування рішення.

02.02.2024 року (вхід.№4997/24) на адресу суду апеляційної інстанції від представника ТОВ «ЛУМІРА» - Андрєєва Олексія Ігоровича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить у задоволенні апеляційної скарги ГУ ДПС в Одеській області відмовити в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУМІРА» зареєстровано 19.08.2019 року та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Приморська держана податкова інспекція.

Основний вид господарської діяльності 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Інші види: 46.11 Діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; 69.10 Діяльність у сфері права; 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.

Відповідно до витягу №739 з реєстру платників податку на додану вартість ТОВ «ЛУМІРА» є платником податку на додану вартість з 01.10.2019 року.

Для здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛУМІРА» використовує офісні, виробничі та складські приміщення та має укладені відповідні договори оренди, серед них такі:

- Договір оренди нежитлового приміщення №01/09/20 від 01.09.2020 року, предметом якого є частина приміщення складського комплексу, площею 502,2 кв.м. разом з холодильним обладнанням; акт приймання-передачі в оренду складського приміщення від 01.09.2020 року;

- Договір оренди нежитлового приміщення №3105/21-1 від 31.05.2021року, предметом якого є частина нежитлового приміщення будівлі літери «А1» площею 1296 кв.м.; акт приймання-передачі об`єкта оренди від 01.06.2021 року;

- Договір оренди нежитлового приміщення №10/04 від 01.03.2023 року, предметом якого є нежитлове приміщення, розташоване в офісному центрі, загальною площею 58,6 кв.м. для розміщення ділового офісу; акт прийому-передачі від 01.03.2023 року;

Крім того, Товариство має виробниче обладнання зокрема, відповідно до:

- Договір оренди спецтехніки №30-12 від 30.12.2022 року, предметом якого є навантажувач з вилковим захватом SUMITOMO 03-FG14PVIFE; акт прийому-передачі устаткування в оренду від 01.01.2023 року.

Перелік об`єктів оподаткування наведений у формах 20-ОПП, поданих Товариством.

Згідно з штатного розкладу ТОВ «ЛУМІРА», затвердженого 31.01.2023 року кількість штатних одиниць підприємства складає 20 осіб.

З метою здійснення господарської діяльності, а саме реалізації продуктів харчування з метою отримання прибутку, між позивачем ТОВ «ЛУМІРА» та GT «Sturza Andrei Iacob», Молдова (постачальник) було укладено контракт №STL2023 від 16.01.2023 року купівлі-продажу товару, а саме: Чорнослив сушений (б/к) Республіка Молдова.

На підтвердження поставки вказаного товару надано: МД 23UA99U9 від 23.03.2023 року, інвойс №10 від 21.03.2023 року, коносамент, пакувальний лист, сертифікат проходження товару, сертифікат якості, прибутковий ордер та договір транспортного експедирування.

Так, з метою подальшої реалізації поставленого товару, між ТОВ «ЛУМІРА» (постачальник) та ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД» (покупець) було укладено договір поставки №0302-23/1 від 03.02.2023 року, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю товари (горіхи, цукати, сухофрукти, крупи та інше), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар, відповідно до умов даного договору.

Поставка товару здійснюється на підставі замовлень покупця, окремими партіями в кількості, асортименті та за ціною, визначених в видаткових накладних та рахунках постачальника. Замовлення на поставку надається покупцеві в усній формі або шляхом направлення листа на електронну адресу. (п.3.1 Договору)

Поставка товару здійснюється за рахунок покупця на умовах самовивозу зі складів постачальника, які розташовані за відповідними адресами. За погодженням сторін поставка може бути здійснена на склад покупця за рахунок постачальника (DAP, в редакції Інкотермс 2010) (п.3.3 договору)

Розрахунки згідно з даного договору здійснюються у безготівковій формі, не пізніше 7 (сьомого) дня, що наступає за днем відвантаження товару зі складу постачальника.

Відповідно до видаткової накладної №2845/1 від 04.07.2023 року та товарно-транспортної накладної №Р2845/1 від 04.07.2023 року постачальником було продано товар в кількості 200 кг на загальну суму із ПДВ 32 004,00 грн.

Відповідно до п.201.10. ст.201 ПКУ постачальником, тобто позивачем, на користь ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД» було сформовано податкову накладну №42 від 04.07.2023 року на направлено її на реєстрацію до ЄРПН.

Проте, відповідно до квитанції від 24.07.2023 року реєстрацію податкової накладної було зупинено, з підстав того, що обсяг постачання товару/послуги 0813 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та запропоновано надати додаткові пояснення.

ТОВ «ЛУМІРА» на підтвердження того, що дана операція не є ризиковою надано до контролюючого органу повідомлення №13 від 07.08.2023 року про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

У вказаних поясненнях позивачем було детальніше роз`яснено суть наданих послуг та додатково надано всі необхідні документи на підтвердження реальності здійсненої операції, в кількості 25 додатків.

Проте, податковим органом за результатом розгляду поданих документів було прийнято рішення №9336573/43180523 від 10.08.2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Підставою для відмови у реєстрації податкової накладної вказано: надання платником податків копій документів складених з порушення законодавства. Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Не погодившись із вказаними рішенням, ТОВ «ЛУМІРА» звернулось зі скаргою до Державної податкової служби України про його скасування, проте податковим органом було прийнято рішення №65312/43180526/2 від 28.08.2023 року, яким залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін. Підстава: ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання i транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (iнвентаризацiйнi описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

На думку позивача, оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та підлягає скасуванню, адже податковим органом конкретно не зазначено, які саме подані документи не відповідають законодавству, та окрім того, представник зазначає, що всі надані до податкового органу первинні документи складені відповідно до норм законодавства та підтверджують реальність здійснених операцій.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Постанова №1246), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165 (далі - Порядок №1165), Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року №520 (далі - Порядок №520).

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до підпунктів 201.1, 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Також підпунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначені обов`язкові реквізити, які повинна містити податкова накладна.

Відповідно до вимог п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з вимогами п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165.

Згідно з вимогами п.3 Порядку №1165 Податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Відповідно до вимог п.5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до вимог п.7 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Згідно з вимогами п.11 Порядку №1165, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

ОБГРУНТУВАННЯ ДОВОДІВ СТОРІН

Колегією суддів встановлено, що в порядку встановленого податковим законодавством за фактом поставки товару за договором, позивачем було сформовано податкову накладну №42 від 04.07.2023 року та направлено на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних.

Згідно з отриманою квитанцією вказану податкову накладну прийнято, проте її реєстрацію зупинено з підстав: товару/послуги 0813 перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Та запропоновано надати додаткові пояснення.

У Додатку 3 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості здійснення операцій.

Пунктом 1 зазначених Критеріїв визначено такі критерії ризиковості здійснення операцій: «Відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС».

Колегія суддів зазначає, що належної мотивації підстав та причин віднесення поданої податкової накладної до категорії ризиковості здійснення операцій відповідачами ані у спірному рішенні, ані до суду першої та апеляційної інстанцій не надано.

Сторонами не заперечується, що засобами електронного зв`язку позивачем до контролюючого органу було направлено повідомлення щодо подачі письмових пояснень та документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній від 04.07.2023 на розгляд Комісії було надано 25 документів довільного формату, аналогічні наданим до суду разом із позовною заявою.

Проте, за результатами розгляду пояснень та наданих позивачем документів, комісією з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області, було прийнято рішення №9336573/43180526 від 10.08.2023 року про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Так, підставою для відмови в реєстрації поданої позивачем податкової накладної було зазначено: з «наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Оцінивши надані сторонами докази та виходячи із вищенаведених норм права, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем прийнято оскаржувані рішення помилково, з огляду на зазначене.

Як вже зазначалось вище, основним видом діяльності компанії ТОВ «ЛУМІРА» є оптова торгівля продуктами харчування, імпорт та подальша реалізація на території України. Комерційна мета укладених договорів реалізація продуктів харчування з метою отримання прибутку.

Позивач зазначив, що для здійснення господарської діяльності ТОВ «ЛУМІРА» використовує офісні, виробничі та складські приміщення та має укладені відповідні договори оренди. На підставі контракту купівлі-продажу позивач закуповує товар з метою подальшого продажу на території України. Крім того, до податкового органу надавалась звітність відповідно до форми 20-ОПП про об`єкти оподаткування. Також у Товариства наявні трудові ресурси для здійснення господарської діяльності, так відповідно до штатного розпису, чисельність працівників складає 20 осіб.

Колегією суддів встановлено, що з метою виконання господарської діяльності, між ТОВ «ЛУМІРА» (постачальник) та ТОВ «САРНЕНСЬКИЙ ХЛІБЗАВОД» (покупець) було укладено договір поставки №0302-23/1 від 03.02.2023 року.

Відповідно до видаткової накладної №2845/1 від 04.07.2023 року та товарно-транспортної накладної №Р2845/1 від 04.07.2023 року постачальником було продано товар в кількості 200 кг на загальну суму із ПДВ 32 004,00 грн.

На підтвердження оплати за поставлений товар до суду першої інстанції надано виписки з банківського рахунку.

Крім того, позивачем було надано повідомлення щодо подачі письмових пояснень та документів про підтвердження реальності здійснення господарської операції по зупиненій податковій накладній №42 від 04.07.2023 року на розгляд Комісії було надано 25 документів.

Аналіз наданих копій первинних документів надає можливість встановити послідовність придбання товару та реальність його подальшої реалізації в рамках договору поставки.

Колегія суддів зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

В той же час, у квитанції зазначено лише посилання на відповідність Критеріїв, визначених в п.1 та не зазначено документів, які слід надати для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в реєстрі або відмову в такій реєстрації.

При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання фіскальним органом позиції про те, під який саме критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, якому відповідає платник податку, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

Колегія суддів зауважує, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, а у подальшому в рішенні про відмову у реєстрації ПН, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Таким чином, зупинення податкової накладної, виписаної ТОВ «ЛУМІРА» не відповідає умовам критеріїв ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій та контролюючим органом, порушено вимоги Порядку №1165.

Як вбачається з матеріалів справи, в оскаржуваному рішенні, податковим органом було зазначено підставою для відмови у реєстрації податкової накладної «надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства».

В графі «податкова інформація» (зазначити конкретні документи) оскаржуваного рішення, вказано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Аналізуючи зазначену підставу для відмови у реєстрації поданої ТОВ «ЛУМІРА» податкової накладної в ЄРПН, колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не наведено конкретних документів, які саме складені чи сформовані позивачем з порушенням норм законодавства, а лише узагальнено зазначено перелік можливих документів.

Колегія суддів зауважує, що у випадку неконкретизації переліку документів в рішенні про відмову у реєстрації ПН, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів.

Доводи апеляційної скарги про те, що банківська виписка ПАТ «МТБ БАНК» MTB0538301 є сумнівною та ймовірно складена з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис відповідальної особи платника, яка має право розпоряджатися рахунком, є неспроможними у зв`язку з тим, що на момент зупинення реєстрації податкової накладної вказані доводи податковим органом не були зазначені так як не були вказані і в оскаржуваному рішенні.

Разом з цим колегія суддів погоджується з доводами позивача, що у банківських виписках по рахункам відсутній обов`язковий реквізит підпис відповідальної особи відповідно платника, яка має право розпоряджатися рахунком.

Так, відповідно до п.61 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого постановою правління НБУ від 04.07.2018 року №75, форма клієнтських рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Клієнтські рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер клієнтського рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код Єдиного ідентифікатора Національного банку України (далі - ID НБУ) банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) сума вхідного залишку за рахунком; 7) код ID НБУ банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) сума оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.

Як видно зі змісту пункту 61 цього Положення, вичерпаний перелік обов`язкових реквізитів виписки не містить вимоги щодо наявності підпису відповідальної особи відповідно платника, яка має право розпоряджатися рахунком

Відповідно до п.62 цього Положення, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Також судам першої та апеляційної інстанцій не надано докази щодо сумнівності наданих виписок.

Таким чином, колегія суддів вважає, що наведені доводи відповідача є безпідставними.

Окрім того, колегією суддів враховується, що податкова накладна була виписана за першою подією поставка товару.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачами тверджень позивача, наведення відповідних мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем документів, а відтак, підтверджень правомірності рішення податкового органу, у зв`язку з чим, таке рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України, зареєструвати спірну податкову накладну №42 від 04.07.2023 року, складену ТОВ «ЛУМІРА», в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, як набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Згідно з вказаними нормами, податковий орган реєструє податкову накладну, у тому числі, на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, судами не встановлено і відповідачами не доведено.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За таких обставин, в контексті наведених норм, колегія суддів вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначеної податкової накладної виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Колегія суддів зазначає, що задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДПС зареєструвати в ЄРПН податкову накладну, подану позивачем є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну №42 від 04.07.2023 року, складену ТОВ «ЛУМІРА», в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою її подання.

У позовній заяві представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн.

Представник відповідачів у відзиві на позовну заяву, зазначив, що компенсації витрат на правову допомогу адвоката, підлягає сума в розмірі прожиткового мінімуму на 2023 рік станом на час звернення з позовом до суду, тобто 2684,00 грн.

Згідно з вимогами ч.1,2 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вимогами ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом першої інстанції вірно встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «НЕКСТ ЛЕВЕЛ» та ТОВ «ЛУМІРА» було укладено договір про надання правничої допомоги №01-09/23 від 01.09.2023 року, відповідно до умов якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу щодо визнання протиправним та скасування рішень Комісії ГУДПС в Одеській області, яка приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН та зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні у судовому порядку. (п.1.1 договору)

Відповідно до вимог п.3.1 Договору вартість послуг Адвокатського об`єднання за цим Договором орієнтовно складає 5000.00 грн,. яку клієнт зобов`язаний сплатити протягом трьох днів з моменту отримання рахунку, у якому зазначено перелік послуг з надання правової допомоги та їх вартість.

Відповідно до рахунку-фактури №1 від 10.10.2023 року, Адвокатським об`єднанням було надано послуги на суму 5000,00 грн, а саме:

- Консультація замовника 1 година 500,00 грн;

- Вивчення та аналіз на відповідність вимогам діючого законодавства матеріалів 1 година - 1500,00 грн;

- Підготовка позовної заяви та інших заяв з процесуальних питань 3 години 3000,00 грн.

Оцінивши надані документи на підтвердження понесених витрат, враховуючи клопотання представника відповідачів щодо зменшення суми витрат на правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч.9 ст.139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, судом враховується складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до п.п.1-2 ч.1 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Однак, колегія суддів зауважує, що надання таких послуг має відповідати критерію реальності витрат.

Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений в рахунку перелік наданих послуг, керуючись критеріями співмірності та розумності наданих послуг, суд доходить висновку, що витрати понесені на консультування тривалістю 1 година та вартістю 500 грн., вивчення та аналіз на відповідність вимогам чинного законодавства тривалістю 1 година та вартістю 1500 грн. не є неминучими, оскільки охоплюються наданням послуги у підготовці позовної заяви та інших заяв з процесуальних питань, тому такі витрати не належать стягненню з відповідачів на користь позивача.

Стосовно витрат на підготовку позовної заяви та інших заяв з процесуальних питань, суд першої інстанції вірно зазначив, що ці витрати є неминучими та фактичними та враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, з урахуванням того, що категорія справи не є складною, вже сформована судова практика з розгляду подібних спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що 3000 грн відповідає розміру фактичних та неминучих витрат на виконання вказаних робіт та належать стягненню з відповідача на користь позивача, решта сплати покладається на клієнта відповідно до умов договору.

Відповідно до вимог ч.2 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.В. Джабурія
Судді К.В. Кравченко Н.В. Вербицька