Справа № 340/10572/23
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

29 березня 2024 року м. Кропивницький Справа №340/10572/23

Суддя Кіровоградського окружного адміністративного суду Момонт Г.М., розглянувши матеріали у справі

за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_2

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про:

- визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, яка полягає у не включенні до складу грошового забезпечення, з якого ОСОБА_1 обчислена грошова допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та індексації;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України доплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення та матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік, обчисливши їх розмір із розміру місячного грошового забезпечення з урахуванням сум додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та індексації.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 р. позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та підтверджуючих доказів (а.с.31-32).

Представником позивача подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, яка мотивована тим, що відповідно до витягу з послужного списку позивача його 13.12.2022 р. переміщено з військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України до військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України для подальшого проходження військової служби. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України позивача звільнено з військової служби. Зважаючи на те, що позивач продовжував проходження військової служби та фактично не міг звернутися до суду за захистом свого порушеного права, представник позивача просить суд вважати початком перебігу строку позовної давності момент звільнення позивача з військової служби, а саме 11.10.2023 р. Неможливість вчасного звернення позивача до суду також обґрунтовується тим, що відповідно до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, військовослужбовцям заборонено самостійно, без дозволу командира залишати військову частину або інше військове формування до списків якого включено військовослужбовця. Дозвіл на залишення військової частини або іншого військового формування надає лише безпосередній командир цієї військової частини або іншого військового формування надає лише безпосередній командир цієї військової частини або формування. У зазначеному Положенні вказаний вичерпний перелік підстав, які дозволяють залишати військову частину: дозвіл командира; виконання наказу командира; відрядження; прямування до нового розташування в/ч; лікування; переміщення/ротація, відпустка, навчання тощо. Позивач по своїй волі не мав фактичної змоги залишити розташування військової частини та звернутися за правовою допомогою так як дані дії були розцінені як самовільне залишення частини. Окрім того, під час військового стану командири військових частин відмовляють військовослужбовцям у тимчасовому залишенні пункту дислокації військової частини (а.с.34-36).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05.02.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (а.с.44-45).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. встановлено ОСОБА_2 десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду та підтверджуючих доказів (а.с.43).

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву у якому зазначено, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду (а.с.49-51). Представник відповідача вказує, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , згідно з наказом командувача Національної гвардії України від 08.12.2022 р. №186 о/с Позивача переміщено для подальшого проходження військової служби у військову частину НОМЕР_3 Національної гвардії України. На підставі даного наказу командувача командиром Військової частини НОМЕР_2 видано наказ від 13.12.2022 р. №312, згідно з яким позивача 13.12.2022 р. виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 , але залишено на всіх видах забезпечення до початку ведення самостійної фінансово-господарської діяльності Військовою частиною НОМЕР_3 . Представник відповідача робить висновок про правомірність застосування у даному випадку вимог саме ч.5 ст.122 КАС України, так як позивач висуває позовні вимоги саме за період проходження військової служби саме у Військовій частині НОМЕР_2 . Представник відповідача наголошує на неправомірності застосування у даному випадку вимог ст.233 КЗпП України, так як позивача не було звільнено з Військової частини НОМЕР_2 , а лише переміщено для подальшого проходження військової служби у Військову частину НОМЕР_3 . У разі застосування вимог ст.233 КЗпП України позивач повинен висувати вимоги до Військової частини НОМЕР_3 , а не до Військової частини НОМЕР_2 , так як у подальшому його було звільнено саме з Військової частини НОМЕР_3 . Таким чином, на думку представника відповідача, місячний строк звернення до суду, зазначений у ч.5 ст.122 КАС України, потрібно відраховувати від дати видання наказу про виключення позивача зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_2 (наказ від 13.12.2022 р. №312), так як саме у цьому наказі зазначені всі виплати, належні позивачу у зв`язку з переміщенням до іншої військової частини. Позивач звернувся до суду з позовною заявою у даній справі 19.12.2023 р., що беззаперечно вказує на пропуск місячного строку звернення до суду, визначеного ч.5 ст.122 КАС України. Представник відповідача зазначає, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 13.12.2022 р. №312 та наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 11.10.2023 р. №219 позивач виконував службово-бойові завдання з 01.12.2022 р. по 13.12.2022 р. Крім того, Військова частина НОМЕР_2 категорично заперечує факт наявності заборони щодо залишення військовослужбовцями території військової частини у неслужбовий час (обідня перерва, після завершення робочого дня тощо), у вихідні дні, дні відпочинку тощо. На відсутність наказу командування щодо необхідності постійного перебування особового складу військовослужбовців на території Військової частини НОМЕР_2 вказує навіть витяг з розпорядку дня Військової частини НОМЕР_2 на період дії воєнного стану. Окрім того, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_3 від 15.12.2022 №17 позивач перебував у відпустці з 16.12.2022 р. по 25.12.2022 р. Представник відповідача зауважує, що зазначені факти беззаперечно вказують на наявність реальної можливості у позивача вчасно звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Також представник відповідача звертає увагу на те, що Положенні про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженому Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, відсутній вичерпний перелік підстав, які дозволяють військовослужбовцям залишати військову частину, а також і інші софістичні твердження представника позивача, зазначені у заяві.

Відповідно до ч.ч.1-3, 5 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу. Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Водночас частиною першою статті 233 КЗпП України, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Разом із цим, частиною другою статті 233 КЗпП України встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Таким чином, чинним законодавством установлено тримісячний строк для звернення до суду щодо виплати сум належних працівникові при звільненні.

Пунктом 1 Глави ХІХ КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивача виключено із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 13.12.2022 року. Тобто перебіг строку звернення до суду розпочався з 14.12.2022 р. та з урахуванням п.1 гл.ХІХ КЗпП України продовжувався до 30.06.2023 р.

Натомість позовна заява здана до відділення поштового зв`язку 19.12.2023 р., тобто після спливу законодавчо встановленого строку звернення до суду.

Частиною 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оцінюючи підстави пропуску строку звернення до суду, наведені представником позивача у заяві про поновлення строку у взаємозв`язку з аргументами, зазначеними представником позивача, суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки зважаючи на розпорядок дня у військовій частині НОМЕР_2 на період дії воєнного стану (а.с.53) та факт перебування позивача на відпочинку у домашніх умовах у період з 16 по 25 грудня 2022 року (а.с.54), позивач мав об`єктивну можливість своєчасно звернутися до суду з даним позовом.

Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Оскільки позовна заява подана до суду з пропуском строку встановленого ч.2 ст.122 КАС України, а підстави зазначені представником позивача визнані судом не поважними, то позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.122, 123, п.8 ч.1 ст.240, ст.ст.248, 256, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня складання повного тексту ухвали.

Дата підписання ухвали 29 березня 2024 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ