Справа № 560/333/24
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/333/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

27 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року (ухвалене в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідач своїм правом передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлено завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 січня 2023 року у справі №560/13376/22, яке набрало законної сили, позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, викладену у листі від 28.11.2022, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 31.06.2010 у повному обсязі та період роботи з 06.08.1980 по 12.11.1980 у Хмельницькому СПМК "Єлеваторстрой".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 31.06.2010 до страхового стажу у повному обсязі відповідно до п. 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.06.2022.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 06.08.1980 по 12.11.1980 у Хмельницькому СПМК "Єлеваторстрой" до страхового стажу з 05.06.2022.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

03.05.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд видав виконавчі листи по справі №560/13376/22.

В подальшому, на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувало виконавче провадження ВП №71836448 з примусового виконання виконавчого листа, яким Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було зобов`язане зарахувати ОСОБА_1 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 31.06.2010 до страхового стажу у повному обсязі відповідно до п. 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 05.06.2022.

28.09.2023 постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження ВП №71836448 було закінчене.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №560/18063/23, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закінчення виконавчого провадження від 28.09.2023 року ВП №71836448. Зобов`язано Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) поновити виконавче провадження ВП №71836448.

01.11.2023 відповідачем на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області направлено лист з метою отримання інформації та детальним обґрунтуванням розрахунків стажу та перерахунку виплат ОСОБА_1 .

У відповідь на адресу відповідача надійшов лист від 06.11.2023, в якому вказано, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.01.2023 у справі №560/13376/22, з 05.06.2022 ОСОБА_1 зараховано до страхового стажу період роботи з 06.08.1980 по 12.11.1980 Хмельницькому СПМК «Елеваторстрой».

Також відповідно до п. 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 зараховано з 05.06.2022 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010.

Розмір пенсії після перерахунку станом на 05.06.2022 склав 3436,96 грн.

13.11.2023 державним виконавцем винесено постанову про відновлення виконавчого провадження №71836448, яку направлено сторонам виконавчого провадження.

21.12.2023 було складено акт державного виконавця про невиконання рішення суду.

Враховуючи те, що станом на 21.12.2023 рішення суду не виконано, підстави для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження - відсутні, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу від 21.12.2023 ВП №71836448, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накладено на боржника - Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду для її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами. колегія суддів зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі також Закон №1404-VIII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Слід зазначити, що у розумінні ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

При цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 5 Закону №1403-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до положень ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Отже, законодавством не передбачено повноважень державного виконавця здійснювати заходи примусового виконання судового рішення у спосіб, інакший, аніж визначений безпосередньо самим виконавчим документом.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Так, згідно з ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначеного вище видно, що чинним законодавством визначено певний послідовний порядок, а також механізм виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії. Так, здійснюючи примусове виконання судових рішень немайнового характеру, за якими боржники зобов`язані особисто вчинити певні дії, державний виконавець має право здійснювати інші заходи примусового характеру.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно з ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України; судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, розглядаючи адміністративний позов щодо законності дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України "Про виконавче провадження" на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Висновок аналогічного змісту викладено у постанові Верховного Суду від 20.01.2021 у справі №619/562/18.

З матеріалів справи встановлено, що у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.11.2023 зазначено, що відповідно до п. 3-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 зараховано з 05.06.2022 період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010.

Також вказано, що згідно пункту 3-1 розділу XV Прикінцевих положень цього закону до страхового стажу для визначення права на пенсію за віком згідно із статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зараховуються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку, зокрема, з 01.07.2000 по 31.12.2017 - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Зазначена норма закону застосовується виключно для обрахунку тривалості страхового стажу при визначенні права на пенсію за віком згідно статті 26 Закону.

З огляду на зазначене, для визначення права для призначення пенсії за віком, страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років 1 місяць 10 днів.

Проте, для визначення коефіцієнта страхового стажу для обчислення розміру пенсії враховуються лише ті періоди підприємницької діяльності, за які сплачено страхові внески. Період ведення підприємницької діяльності з 01.05.2007 по 30.06.2010, відповідно до сплачених страхових внесків, зараховано до страхового стажу загальною тривалістю 5 місяців 14 днів.

Враховуючи вищезазначене та матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 , страховий стаж для обчислення розміру пенсії з 05.06.2022 становить 34 роки 4 місяці 24 дні (коефіцієнт страхового стажу 0,34333).

Заробітну плату для обчислення розміру пенсії враховано за періоди роботи з 01.09.1990 по 31.08.1995 та з 01.07.2000 по 31.12.2021 (згідно довідки про заробітну плату та індивідуальних відомостей про застраховану особу, індивідуальний коефіцієнт для обчислення заробітної плати становить 0,92295).

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 05.06.2022 склав 3436,96 грн та її розрахунок наступний: 10846,37 грн (середня заробітна плата у галузях економіки України за 2019-2021 роки) х 0,92295 (індивідуальний коефіцієнт заробітку) = 10010,66 (заробіток для обчислення пенсії) х 0,34333 (коефіцієнт страхового стажу) = 3436,96 грн.

З 01.03.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» до пенсії за віком ОСОБА_1 встановлено доплату 100,00 грн. Розмір пенсії з 01.03.2023 становить 3536,96 грн.

Сума доплати за період з 05.06.2022 по 30.04.2023 становить 530,62 грн, яка перерахована АТ КБ «Приватбанк» у травні 2023 року для подальшого зарахування на рахунок пенсіонера з врахуванням дати виплати 09 число.

Разом з тим, у рішенні Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.10.2023 у справі №560/18063/23, яке набрало законної сили, зазначено що зміст вказаного листа спростовується копією протоколу (розпорядження) щодо призначення (перерахунку) пенсії.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, відповідно до наданих документів, а саме відповідно до протоколу розрахунку пенсії позивача вбачається, що страховий стаж ОСОБА_1 склав 34 роки 4 місяці 24 дні.

Відповідно до рішення суду у справі №560/13376/22 страховий стаж з урахуванням періодів роботи повинен складати 37 років 1 місяць 10 днів, що фактично не було враховано пенсійним органом.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що органом ДВС при прийнятті оскаржуваної постанови враховано усі обставини, що мали значення для її прийняття, а тому відсутні підстави для її скасування.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.