Справа № 360/123/24
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2024-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

01 квітня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/123/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.01.2024 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо нездійснення розрахунку розміру пенсії позивача у розмірі, визначеному ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з врахуванням норм ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з дати її призначення, тобто з 30.08.2022, з виплатою заборгованості за цей період з врахуванням фактично сплачених сум, зарахувавши при цьому до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею період навчання в Лисичанському ордена трудового червоного прапора гірничому технікумі за спеціальністю «Підземна розробка вугільних родовищ» з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі 440/1716/23 відповідач повторно розглянув заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 25.10.2022 із зарахуванням до пільгового стажу, що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 21.05.1990 по 31.07.1990, з 24.12.1990 по 10.06.1991, з 02.08.1993 по 13.09.1994, з 01.05.2022 по 30.06.2022 з урахуванням правової оцінки, що надана судом у рішенні.

Позивачу була призначена пенсія за віком на пільгових умовах, однак, після виконання рішення суду між сторонами виник новий публічно-правовий спір, адже відповідач під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії та врахування вказаних вище періодів до спеціального підземного стажу здійснив розрахунок розміру пенсії позивача без врахування вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

При цьому ним не було враховано до пільгового підземного стажу з повним робочим днем під землею період навчання в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі за спеціальністю «Підземна розробка вугільних родовищ» з 01.09.1987 по 20.05.1990 (2 р. 8 м. 20 д.), з 01.08.1990 по 23.12.1990 (0 р. 4м. 23 д.), що загалом склало 3 роки 1 місяць 13 днів.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою суду від 02.02.2024 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 29.02.2024 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) на підставі статті 262 КАС України. Повторно запропоновано відповідачу подати до суду у строк до 15.03.2024 відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

05.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Від представника позивача надійшло клопотання, в якому останній просив не враховувати відзив відповідача в зв`язку з порушення порядку подання відзиву.

Ухвалою суду від 06.03.2024 відзив на позовну заяву від 01.03.2024 № 0200-0902-7/21867 та всі додані документи, подані 05.03.2024 в електронній формі на адресу електронної пошти Луганського окружного адміністративного суду, повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Дипломом від 06.06.1991 № 882227 підтверджується, що ОСОБА_1 в 1987 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму та в 1991 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ» та присвоєно кваліфікацію «гірничого техніка».

Трудова книжка серії НОМЕР_2 від 21.05.1990 щодо спірних пільгових періодів роботи позивача містить такі записи:

Шахта ім. Д.Ф. Мельникова виробниче об`єднання «Лисичанськвугілля»:

запис № 1 від 21.05.1990 - прийнятий підземним учнем гірника з повним робочим днем під землею;

запис № 2 від 01.07.1990 - переведений підземним гірником 3 розряду з повним робочим днем пі землею;

запис № 3 від 31.07.1990 - звільнено по закінченню виробничої практики;

запис № 4 від 24.12.1990 - прийнято підземним учнем гірника очисного вибою з повним робочим днем під землею;

запис № 5 від 08.02.1990 - переведений підземним гірником очисного вибою з повним робочим днем під землею;

запис № 8-9 - з 01.09.1987 по 06.06.1991 - навчався в Лисичанському гірничому технікумі;

запис № 10 від 07.06.1991 - після закінчення ЛГТ продовжує працювати підземним гірником очисного вибою 5 розряду з повним робочим днем під землею на ділянці №1.

Записи у трудовій книжці проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 у справі 440/1716/23 встановлено, що 25.10.2022 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 31.10.2022 №41 (за принципом екстериторіальності) відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 15.11.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 23.11.2022 №41 (за принципом екстериторіальності) відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. 25.11.2022 ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькі області від 02.12.2022 № 41 (за принципом екстериторіальності) відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі 440/1716/23 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Вінницькій області за №41 від 31.10.2022 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області за № 41 від 23.11.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Хмельницькій області за №41 від 02.12.2022 року щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 1 пункту 2 статті 114 Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення пенсії від 25.10.2022 із зарахуванням до пільгового стажу що дає право на призначення такої пенсії, періоду його роботи з 21.05.1990 по 31.07.1990, з 24.12.1990 по 10.06.1991, з 02.08.1993 по 13.09.1994, з 01.05.2022 по 30.06.2022 з урахуванням правової оцінки, що наданої судом у рішенні.

На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 по справі 440/1716/23 відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 25.10.2022 та призначено позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з 30.08.2022.

Відповідно до протоколу щодо призначення пенсії страховий стаж позивача склав 38 років 10 місяців 20 днів, стаж роботи за списком № 1 склав 12 років 4 місяці 28 днів.

Водночас з розрахунку стажу встановлено, що періоди навчання позивача в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі з 01.09.1987 по 20.05.1990, з 01.08.1990 по 23.12.1990 враховано до загального трудового стажу, але не враховано до пільгового підземного стажу за списком № 1.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Згідно з частиною другою статті 19 Основного Закону України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон № 1788) «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У відповідності до абзацу сьомого пункту 20 Порядку № 637 у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці.

Відповідно до статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058 передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина друга статті 24 Закону № 1058-IV).

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058 визначено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина четверта статті 24 Закону № 1058-IV).

Порядок звернення за призначенням пенсії, строки призначення та виплати пенсії, припинення та поновлення виплати пенсії передбачені статтями 44, 45, 49 Закону № 1058.

Частиною першою статті 114 Закону № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Суд зауважує, що згідно з частиною першою статті 48 КЗпП України та статтею 62 Закону № 1788 основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Записи у трудовій книжці позивача проведено у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального забезпечення України від 29.07.1993 № 58.

Відповідно до частини першої статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Судом встановлено, що згідно з дипломом від 06.06.1991 № 882227 ОСОБА_1 в 1987 році вступив до Лисичанського ордена трудового червоного прапору гірничого технікуму та в 1991 році закінчив повний курс названого технікуму по спеціальності «Підземна розробка вугільних родовищ» та присвоєно кваліфікацію «гірничого техніка».

Записами у трудовій книжці позивача також підтверджується факт проходження позивачем навчання у період з 01.09.1987 по 06.06.1991, та працевлаштування за набутою професією, що у відповідності до вимог частини першої статті 38 Закону України "Про професійну (професійно - технічну) освіту" є підставою для зарахування всього періоду навчання до пільгового стажу.

З огляду на наведене суд вважає, що періоди навчання ОСОБА_1 в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі з 01.09.1987 по 20.05.1990, з 01.08.1990 по 23.12.1990 повинні бути враховані до пільгового підземного стажу позивача за списком № 1.

Відповідно до статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є зайнятість на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років.

Відповідно до протоколу щодо призначення пенсії страховий стаж позивача склав 38 років 10 місяців 20 днів, стаж роботи за списком № 1 склав 12 років 4 місяці 28 днів.

Не зараховані відповідачем до пільгового підземного стажу за списком № 1 періоди навчання позивача в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990 загалом складають 3 роки 1 місяць 13 днів.

Таким чином, суд встановив, що з урахуванням спірного стажу навчання та стажу, який не заперечується відповідачем (12 років 4 місяці 28 днів), пільговий стаж позивача складає більше 15 років, тому суд дійшов висновку, що позивач має достатній стаж для реалізації прав, передбачених статтею 8 Закону № 345-VІ та абз. 3 ст. 28 Закону № 1058-ІV.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушених прав, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: […] визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; […].

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно не зарахував до пільгового стажу позивача за списком № 1 періоди його навчання в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990, чим допустив бездіяльність, що призвела до протиправного незастосування відповідачем до спірних правовідносин статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та отримання позивачем пенсії в розмірі, меншому ніж 80 % заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону № 1058-IV, оскільки сукупний стаж роботи позивача шахтарем з урахуванням спірного періоду є більшим 15 років.

Таким чином, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок протиправної бездіяльності відповідача щодо незарахування до пільгового стажу позивача за списком № 1 періодів його навчання в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990, тому належним способом захисту порушеного права в даному випадку є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком № 1 періодів навчання з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990 в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі, та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 30.08.2022 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди навчання ОСОБА_1 з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990 в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі, з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.

Сторонами не наведено суду інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та належать до часткового задоволення з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з матеріалами справи позивач при зверненні до суду з позовом сплатив 968,96 грн судового збору.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною восьмою цієї статті передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати згідно з частиною восьмою статті 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (код за , місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 7) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за списком № 1 періодів навчання з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990 в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 30.08.2022 відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 періоди навчання ОСОБА_1 з 01.09.1987 по 20.05.1990 та з 01.08.1990 по 23.12.1990 в Лисичанському ордені трудового червоного прапора гірничому технікумі, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.О. Свергун