Справа № 480/10230/23
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 р. Справа № 480/10230/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Калиновського В.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2023, головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 26.12.23 по справі № 480/10230/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023 № Ф-4172-1828, яка за розміром боргу станом на 31.05.2023 визначена як заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 1270,08 грн, сформованої Головним управлінням ДПС у Сумській області, та надісланої до платника 04.09.2023 поза трьох робочих днів з дня її винесення.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що Головним управлінням ДПС у Сумській області доведена вимога про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023 № Ф-4172-1828 з вимогою сплати заборгованості в сумі 1270,08 грн як суми недоїмки без штрафу та пені за цільовим призначенням погашення заборгованості з ЄСВ як заборгованості станом на 31.05.2023 зі сплати єдиного внеску.

Позивач вважає вказану вимогу протиправною, оскільки будь яких актів документальних перевірок до позивача не доводилося, про будь які перевірки стосовно позивача не повідомлялося, до будь яких перевірок з боку ДПС позивач не залучався. На підставі чого, за якими перевірками та доказами, за який період часу, з підстав чого саме та за що визначена заборгованість та складена вимога від 29.08.2023 № Ф-4172-1828 змістом даної вимоги не застережено, не зазначено і не наведено. Інших документальних або електронних доказів, які стали підставою для визначення заборгованості та складання вимоги до позивача не доведено.

Крім того, наголошує, що доведена до позивача поштовим конвертом адреса Головного управління ДПС у Сумській області по Покровській площі, 2, м. Суми, 40030, не є юридичною адресою відповідача - Головного управління ДПС у Сумській області, код ЄДР 43995469 відокремлений підрозділ. Юридичною адресою відповідача Головного управління ДПС у Сумській області (код ЄДР 43995469 відокремлений підрозділ) є вул. Іллінська, 13, м. Суми, 40009.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування вимоги відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на протязі останніх років позивач завжди сплачував податки та обов`язкові платежі по реквізитам, які надавалися податковою установою, доведені до платників податків та є офіційними за джерелами їх надання.

Позивач наголошує, що за січень та лютий 2022 року сплатив ЄСВ проте, чому сплачена позивачем сума ЄСВ за січень та лютий 2022 року (до початку широкомасштабного вторгнення на територію України та ведення бойових дій, в тому числі по м.Охтирка Сумської області) не зараховані на рахунок, якій сторона відповідача вважає належним, - невідомо.

Крім того, податковий орган надіслав вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску з пропуском трьох робочих днів з дня її винесення - не протягом трьох робочих днів, а на 4 робочий день без поважних причин пропуску 3 робочих днів.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що за змістом ч.б ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби погашаються суми недоїмки, штрафні санкції та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафних санкцій та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Представник відповідача зазначає, що якщо під час перерахування платником податків єдиного соціального внеску у нього була заборгованість із цього платежу, то перераховані останнім кошти контролюючим органом правомірно зараховуються в рахунок погашення цієї заборгованості у порядку календарної черговості її виникнення без зміни напряму сплати єдиного соціального внеску, визначеного платником податку.

На виконання вимог ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", п. З розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20 квітня 2015 року № 449, Головне управління ДПС у Сумській області надіслало позивачу оскаржувану вимогу рекомендованим листом з повідомленням про вручення та 07.09.2023 року вона була отримана позивачем, про що свідчить підпис на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення №133.

Інформація щодо наявності у позивача пільги зі слати єдиного соціального внеску відсутня, тому він зобов`язаний нараховувати і сплачувати за себе єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Представник відповідача, зазначає, що Головне управління ДПС у Сумській області зазначає, що відповідно до інтегрованої картки платника за 2023 рік, фізичній особі ОСОБА_1 нараховано єдиний внесок за 2023 рік у розмірі 2 860,00 грн. З урахуванням переплати у розмірі 1 589,92 грн. розмір податкового зобов`язання позивача за платежем - єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у тому числі які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність(код класифікації доходів бюджету 71040000) становить 1 270,08 грн. Відповідно до інтегрованої картки платника ОСОБА_1 за 2024 рік, податковий борг порівняно з 2023 роком не змінився.

На переконання представника відповідача, дії відповідача щодо нарахування позивачу недоїмки зі сплати єдиного внеску на суму 1 270,08 грн є правомірними, відповідно, спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) є обгрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що згідно з обліковими даними з автоматизованої інформаційної системи "Податковий блок" ОСОБА_1 позивач з 14.02.2020 зареєстрований як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю та узятий на облік в ГУ ДПС у Сумській області.

Станом на 01.01.2023 в ІКП застрахованої особи ОСОБА_1 рахується сума переплати - 1589,92 гривень.

ОСОБА_1 подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2022 рік (№ 1211 від 02.05.2023), як фізична особа, яка проводить незалежну професійну діяльність, в якій відображено чистий оподаткований дохід в сумі 0,00 грн, та Додаток ЄСВ 1 "Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" (№ 1213 від 02.05.2023), в якому сума нарахованого єдиного внеску - 2860 грн, за січень, лютий 2022 року.

Нарахування єдиного соціального внеску проведено в ІКП по строку 10.05.2023 в сумі 2860 грн. За період з 10.05.2023 по теперішній час ОСОБА_1 сплату єдиного внеску не здійснював.

Таким чином, у ОСОБА_1 обліковується недоїмка з єдиного внеску в загальній сумі 1270,08 грн: 1589,92 грн - 2860,00 грн = 1270,08 грн, де: 1589,92 грн - переплата; 2860,00 грн - нарахування; 1270,08 грн - недоїмка.

На переконання суб`єкту владних повноважень, недоїмка з єдиного соціального внеску по застрахованій особі - ОСОБА_1 виникла у зв`язку з несплатою задекларованої суми, відповідно до поданої Декларації про майновий стан і доходи та Додатка ЄСВ 1 "Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску" за 2022 рік.

Позивач не погоджуючись з наведеною позицією відповідача, звернувся до Сумського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління ДПС у Сумській області правомірно, згідно положень Інструкції № 449, надіслало позивачу вимогу від 29.08.2023 № Ф-4172-1828, у вказаній інструкції не міститься наслідків в разі порушення строку для надсилання податкової вимоги у виді визнання її протиправною, отже спірна податкова вимога правомірною та такою, що скасуванню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України, самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 ст. 178 Податкового кодексу України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 13 Закону № 5076-VI визначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що адвокатська діяльність підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства та коли здійснювана такою особою підприємницька діяльність на спрощеній системі оподаткування відрізняється за видом діяльності від незалежної професійної діяльності.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VІ (далі - Закон № 2464-VІ).

Відповідно до пп. 2, 3 ч.1 ст.1 Закону № 2464-VІ єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Застрахована особа - це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VІ його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Згідно з п.п. 4, 5 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VІ, платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до абзацу першого пункту 1 та пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що платниками єдиного соціального внеску є самозайняті особи, зокрема, адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально. Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, незалежної професійної адвокатської діяльності індивідуально та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. При цьому, за відсутності бази для нарахування ЄСВ у відповідному звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, законодавство встановлює обов`язок особи самостійно визначити цю базу, але її розмір не може бути меншим за розмір мінімальної заробітної плати.

Вищенаведене узгоджене із правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 27.11.2019 у справі №160/3114/19, від 05.12.2019 у справі №260/358/19, від 23.01.2020 у справі №480/4656/18.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що відповідно до ч.5 ст.8 Закону № 2464 єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Станом на 1.01.2023р. в ІКП застрахованої особи ОСОБА_1 рахується сума переплати - 1589,92 грн., але відповідно до декларації про майновий стан і доходи за 2022 рік (№1211 від 2.05.2023р.), як фізична особа, яка проводить незалежну професійну діяльність, в якій відображено чистий оподаткований дохід в сумі 0.00 грн., та Додаток ЄСВ 1 «Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» (№1213 від 2.05.2023р.), в якому сума нарахованого єдиного внеску - 2860.00 грн., за січень, лютий 2022 року.

Нарахування єдиного соціального внеску проведено в ІКП по строку 10.05.2023р. в сумі 2860.00 грн. За період з 10.05.2023р. по теперішній час ОСОБА_1 сплату єдиного внеску не здійснював. Таким чином, у ОСОБА_1 обліковується недоїмка з єдиного внеску в загальній сумі 1270.08 грн.

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що він не має боргу, податки та обов`язкові платежі сплачував своєчасно та в повному обсязі.

Квитанції про оплату зберігалися у офісі позивача на права оренди нежитлового приміщення за адресою по АДРЕСА_1 .

В ході широкомасштабного вторгнення з боку рф на територію України та ведення бойових дій на території м. Охтирка в ніч на 8.03.2022р. від влучення авіабомбардування знищені приміщення (будівлі та споруди) за адресою по АДРЕСА_1 . Офіс юридичної консультації «Правова допомога» практично знищений. Документи, які зберігалися у офісі адвоката, не збережені.

Дійсно, наведені обставини підтверджуються фотосвітлинами, які надані суду заявою від 11.10.2023р. (а.с.47-49)

Позивач звернувся з запитом до Державної податкової служби України, від якої надійшла письмова відповідь від 23.10.2023р. про те, що за даними інформаційно- комунікаційної системи ДПС за платником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у січні та лютому 2022 року сплата єдиного внеску на загальну суму 2860.0 грн на рахунок НОМЕР_2 , відкритий для зарахування єдиного внеску, нарахованого роботодавцями на суми: заробітної плати; винагороди за договорами цивільно-правового характеру; допомоги по тимчасовій непрацездатності; допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, за технологічним кодом 71010000 не надходила.

Але, разом з цим, платником ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) кошти по єдиному внеску на загальну суму 2680.00 грн були сплачені в січні та лютому 2022 року (17.01.2022 в сумі 1430.00 грн. та 21.02.2022р. в сумі 1430.00 грн.) на рахунок НОМЕР_3 , відкритий для зарахування єдиного внеску нарахованого за себе фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування; особами, які провадять незалежну професійну діяльність; членами фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню на інших підставах, за технологічним кодом 71040000.

Безпосередньо від Головного управління ДПС у Сумській області () на запит, надійшла письмова відповідь від 18.10.2023р. про те, що по фізичній особі, яка займається незалежною професійною діяльністю, ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) у січні та лютому, місяці 2022 року відсутня сплата єдиного соціального внеску на рахунок НОМЕР_2 («Єдиний внесок, нарахований роботодавцями (крім суми єдиного внеску, що сплачується із сум грошового забезпечення батькам-вихователям дитячих будинків сімейного типу, прийомним батькам) на суми: заробітної плати; винагороди за договорами», код платежу 71010000). Згідно даних інтегрованих карток платника ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) в січні та лютому 2022 року обліковується сплата єдиного соціального внеску на рахунок НОМЕР_3 («Єдиний внесок для фізичних осіб- підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність», код платежу 71040000). Сплата зарахована 17.01.2022р. в сумі 1430.00 грн. та 21.02.2022р. в сумі 1430.0 грн.

На запит до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області надійшла письмова відповідь від 18.10.2023р. про те, що на рахунок НОМЕР_2 не надходили кошти ЄСВ у сумі 1430.00 грн. за січень та лютий місяці 2022 року сплачені громадянином ОСОБА_1 . Разом з тим зазначено, що згідно документу № @2РЬ081547 від 17 січня 2022 року у сумі 1430.00 грн. та документу № @2РЬ862257 від 21 лютого 2022 року у сумі 1430.00 грн. від ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 надійшли кошти по сплаті ЄСВ на рахунок ЦА4021828. отримувач - Головне управління ДПС у Сумській області ().

Позивач в апеляційній скарзі зазначає, що на протязі останніх років позивач завжди сплачував податки та обов`язкові платежі по реквізитам, які надавалися податковою установою, доведені до платників податків та є офіційними за джерелами їх надання. Чому сплачена позивачем сума ЄСВ за січень та лютий 2022 року (до початку широкомасштабного вторгнення на територію України та ведення бойових дій, в тому числі по м.Охтирка Сумської області) не зараховані на рахунок, якій сторона відповідача вважає належним, - не знає. Проте, наголошує, що в цьому його вини нема.

За умови сплати ЄСВ, чому надані належні та допустимі докази у вигляді відповідей, в тому числі самого відповідача, але за відсутності оригіналів квитанцій про оплату № @2РЬ081547 від 17.01.2022р. у сумі 1430.00 грн. та документу № @2РЬ862257 від 21.02.2022р. у сумі 1430.00 грн (знищені від авіабомбардування), ЄСВ за січень та лютий 2022 року оплатою проведений та вважається сплаченим.

Щодо доводів представника відповідача, що позивачем було подано до контролюючого органу податкову декларацію про майновий стан і доходи від 4.07.2022р. №1477 за 2021 рік, відповідно до Додатку ЄСВ 1 «Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» від 4.07.2022р. №1477 платником самостійно визначено суму єдиного внеску в розмірі 1320.00 грн. щомісячно за січень-листопад та 1430.00 грн. за грудень, слід зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що декларація про майновий стан і доходи від 4.07.2022р. №1477 стосувалося звітності за 2021 рік. За 2021 рік претензій не надходило, відповідальність стосовно позивача не застосовувалася.

Крім того, 2021 рік не є предметом перевірки за змістом оскарженої вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023р. №Ф-4172-1828.

Отже, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 дійсно здійснював оплату ЄСВ у сумі 1430.00 грн. - 17.01.2022р. та 1430.00 грн. - 21.02.2022р., що підтвердило Головне управління ДПС у Сумській області, проте відповідачем кошти були зараховані у переплату, а згодом у погашення зобов`язання зі сплати єдиного внеску, яке виникло на підставі Додатку ЄСВ 1 «Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» від 04.07.2022 №1477.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Частиною 4 ст.8 Закону №2464-VІ визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно ч.5 ст.8 Закону №2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

При нарахуванні заробітної плати (доходів) працівникам, які працюють за трудовим договором з нефіксованим робочим часом, ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску податковими органами у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до податкових органів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Нарахування єдиного внеску здійснює платник, правильність здійсненого нарахування - перевіряє орган доходів і зборів (пункти 2, 3 частини другої ст.6, частина третя ст.9). Звітність про нарахування подає платник (частина двадцять восьма ст.8). Донарахування здійснює орган доходів і зборів із застосування штрафних санкцій (пункт 3 частини одинадцятої ст.25).

Згідно ч.1 ст.25 Закону № 2464-VI1:

рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами;

положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату;

вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом; Зазначені у вимозі суми підлягають сплаті протягом 10 календарних днів з дня одержання цієї вимоги на зазначені рахунки податкового органу, відкриті у відповідному органі Казначейства. У разі несплати суми боргу, зазначеної у пункті 1 вимоги, ця вимога передається до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку протягом строку, визначеного Законом України «Про виконавче провадження»; платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

Таким чином, обчислення єдиного внеску здійснюється (ст.9 Закону №2464-VI):

а) платником: обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (ч.2 ст.9 Закону №2464- VI).

б) органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом №2464VI: обчислення єдиного внеску, здійснюється на підставі (ч.3 ст.9 Закону №2464-VI1): актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску; звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів; бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відтак, ч.3 ст.9 Закону №2464-УІ встановлює чіткий перелік документів (доказів у судовому процесі), на підставі яких органами доходів і зборів здійснюється обчислення єдиного внеску.

В умовах виниклого спору акти перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску не складались, перевірка в порядку пункту 2 ч.1 ст.13 Закону № 2464- VI не проводилась (іншого позивачу невідомо); звітність платником до органів доходів і зборів з нарахованими в ІКП сумами внеску - не подавалась; бухгалтерські та інші документи не перевірялись.

Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом №2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020р. №790).

Відповідно до змісту п.3 Розділу VI «Порядок стягнення заборгованості з платників» Наказу Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.12.2020р. №790) «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» податкові органи надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску податковими органами;

платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним податковим органом протягом 15 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Колегія суддів звертає увагу, що за нормативною регламентацією передбачено, що податковий орган надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

З матеріалів справи вбачається, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023р. №Ф-4172-1828 отримана поштою 7.09.2023р., що підтверджується поштовим відстеженням за поштовим штрихкодовим ідентифікатором (трекінг) 133.

Отже, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-4172-1828 складено та оформлено 29.08.2023р., 29 - 30 - 31 серпня та 1 вересня 2023 року є робочими днями - 4 робочих дні, 2 та 3 вересня 2023 року - вихідні 2 дні, 4 вересня 2023 року - перший робочий день після вихідних, поштова кореспонденція надіслана позивачу на 7 день від складання та оформлення оскарженої вимоги №Ф-4172-1828 від 29.08.2023р., що складає 4 робочий день від 29.08.2023р.

Таким чином, поштова кореспонденція надіслана відповідачем поштою 4.09.2023р. - тобто на 7 день після прийняття рішення та оформлення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023р. №Ф-4172-1828.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 здійснено оплату ЄСВ у сумі 1430.00 грн. - 17.01.2022р. та 1430.00 грн. - 21.02.2022р., що підтвердило Головне управління ДПС у Сумській області, проте відповідачем помилково кошти були зараховані у переплату, а згодом у погашення зобов`язання зі сплати єдиного внеску, яке виникло на підставі Додатку ЄСВ 1 «Розрахунок сум нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску» від 04.07.2022 №1477.

Крім того, податковий орган в порушення Порядок стягнення заборгованості з платників від 20.04.2015р. №449, надіслав вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску з пропуском трьох робочих днів з дня її винесення - не протягом трьох робочих днів, а на 4 робочий день без поважних причин пропуску 3 робочих днів.

Отже, колегія суддів вважає, що для належного та ефективного захисту порушених прав позивача необхідно визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023 № Ф-4172-1828, яка за розміром боргу станом на 31.05.2023 визначена як заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 1270,08 грн, сформованої Головним управлінням ДПС у Сумській області.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 року по справі № 480/10230/23, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з адміністративним позовом сплачено судовий збір в сумі 858 грн 88 коп. згідно з квитанцією № 6050-7640-0546-7858 від 16.09.2023 року та при зверненні з апеляційною скаргою сплачено судовий збір в сумі 1288 грн 32 коп. згідно з квитанцією № 4935-0001-0146-2616 від 25.01.2024 року.

Враховуючи те, що апеляційна скарга судом задоволена, тому відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 2147 грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.12.2023 по справі № 480/10230/23 - скасувати.

Прийняти постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправним та скасування вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 29.08.2023 № Ф-4172-1828, яка за розміром боргу станом на 31.05.2023 визначена як заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 1270,08 грн, сформованої Головним управлінням ДПС у Сумській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, вул. Іллінська, буд. 13, м. Суми, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на судовий збір в загальній сумі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва В.А. Калиновський