Справа № 140/6455/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6455/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Волинській області про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області (далі ГУНП у Волинській області) про визнання протиправним та скасування термінового заборонного припису.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.04.2023 інспектором СПДН ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області Кузьмич Н.О. було видано терміновий заборонний припис стосовно кривдника (позивача ОСОБА_2 ), терміном дії з 15:00 01.04.2023 по 15:00 11.04.2023, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме: ображав, погрожував фізичною розправою, вдарив долонею руки по обличчю.

Одночасно було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 755886 від 01.04.2023, в якому зазначено склад адміністративного правопорушення такого змісту: «14.03.2023 близько 15:00 гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме ображав різними словами, погрожував фізичною розправою, вдарив долонею руки по обличчю, внаслідок чого могли бути чи було завдано шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілому».

З термінового заборонного припису та протоколу про адміністративне правопорушення можливо здогадатися, що оскаржуваний припис пов`язаний з подіями, що мали місце 14.03.2023, проте рішення прийнято лише 01.04.2023.

Позивач не погоджується із терміновим заборонним приписом з огляду на те, що існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства є основною підставою для прийняття такого рішення, проте негайним припиненням неможливо вважати заходи, які застосовуються через значний проміжок часу (в даному випадку 17 днів). При цьому, були взяті до уваги лише пояснення нібито постраждалої особи, що вказує на неналежне розслідування фактів домашнього насильства, що прямо суперечить основним напрямам реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, визначених пунктом 4 частини другої статті 5 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII).

14.03.2023 позивач не був присутній під час подій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки того дня з 11:30 по 12:00 перебував в Луцькій міській клінічній стоматологічній поліклініці, а в подальшому на Варшавському ринку та ТЦ «Ювант».

Крім того, станом на 14.03.2023 відносно позивача уже діяв обмежувальний припис, виданий на підставі рішення Луцького міськрайонного суду від 16.02.2023 у справі № 161/2007/23, строк дії якого закінчувався 16.03.2023, тому терміновий заборонний припис не міг бути виданий за дії від 14.03.2023.

Внаслідок незаконного рішення у вигляді термінового заборонного припису позивач зазнав обмеження у праві проживання за своїм єдиним місцем проживання (по АДРЕСА_1 ), оскільки йому було заборонено вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, якою є колишня дружина ОСОБА_3 , яка хоч і зареєстрована по АДРЕСА_1 , проте також проживає в помешканні сина (спільно з ОСОБА_1 ) за цією адресою.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати винесений інспектором СПДН ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області відносно ОСОБА_1 терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 01.04.2023 серії АА № 266110.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 32).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 36-39) представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні.

Вказує, що оскаржуваний припис від 01.04.2023 винесено за результатами проведеної оцінки ризиків за наслідком опитування постраждалої особи та отримання від неї відповідей «так» на 27 запитань, що в силу пункту 6 розділу II Порядку проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України та Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 № 369/180 (далі Порядок № 369/180), свідчить про наявність високого рівня небезпеки та, відповідно, обов`язковості складання термінового заборонного припису відповідно до положень Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 за № 965/32417 (далі Порядок № 654).

При цьому, вчинення позивачем домашнього насильства підтверджується копіями матеріалів, що зареєстровані в ІКС ІПНП Луцького РУП за № 8436 від 23.03.2023, матеріалами звернення гр. ОСОБА_3 від 15.03.2023. Розгляд зазначених матеріалів було доручено СПДН ВП Луцького РУП, за результатами розгляду відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 75888 від 01.04.2023 та ТЗПсК серії АА № 266110 від 01.04.2023.

Крім того, з відеозаписів з нагрудних відеокамер інспекторів СПДН від 01.04.2023 вбачається, що під час розгляду зазначених матеріалів та складанні матеріалів про адміністративне правопорушення та з пояснення ОСОБА_1 факт перебування за адресою АДРЕСА_1 у вказаний у протоколі період часу не заперечував, що спростовує твердження позивача, зазначені у позовній заяві про те, що він не перебував 14.03.2023 під час дій, зазначених в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення.

Терміновий заборонний припис стосовно кривдника винесений строком на 10 діб, з 15:00 01.04.2023 по 15:00 11.04.2023, відтак, на момент розгляду вказаної справи строк його дії сплинув і тому підстави для скасування припису відсутні, оскільки він втратив свою чинність.

У відповіді на відзив представник позивача звернув увагу на розбіжності у складених працівниками поліції документах та судові рішення, які вказують на безпідставність складання адміністративних протоколів стосовно ОСОБА_1 (а. с. 68-71).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями паспорту (а. с. 7-8).

01.04.2023 інспектор СПДН ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області Кузьмич Н.О. видала терміновий заборонний припис стосовно кривдника (бланк серії АА № 266110), відносно позивача ОСОБА_1 , строком на 10 діб з 15:00 01.04.2023 по 15:00 11.04.2023, у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_3 , а саме: ображав, погрожував фізичною розправою, вдарив долонею руки по обличчю (а. с. 49).

Крім того, 01.04.2023 зазначений інспектор склала протокол про адміністративне правопорушення (бланк серії ВАВ № 755886), в якому зазначено склад адміністративного правопорушення такого змісту: «14.03.2023 близько 15:00 гр. ОСОБА_1 за місцем свого проживання, а саме в АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_3 домашнє насильство, тобто умисні дії фізичного та психологічного характеру, а саме: ображав різними словами, погрожував фізичною розправою, вдарив долонею руки по обличчю, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю потерпілому», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) (а. с. 50).

Судом також встановлено, що постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2023 у справі № 161/5500/23 про притягнення ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП (протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 755886 від 01.04.2023) провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 82-84).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

За приписами пунктів 3, 5, 16 частини першої статті 1 Закону № 2229-VIII у цьому Законі терміни і поняття вживаються у такому значенні:

домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру;

запобігання домашньому насильству система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються;

особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі;

терміновий заборонний припис стосовно кривдника спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 2229-VIII до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству належать: 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, насильству за ознакою статі та насильству стосовно дітей, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 5) взяття на профілактичний облік кривдників та проведення з ними профілактичної роботи в порядку, визначеному законодавством; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії; 7) анулювання дозволів на право придбання, зберігання, носіння зброї та боєприпасів їх власникам у разі вчинення ними домашнього насильства, а також вилучення зброї та боєприпасів у порядку, визначеному законодавством; 8) взаємодія з іншими суб`єктами, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, відповідно до статті 15 цього Закону; 9) звітування центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, про результати здійснення повноважень у цій сфері у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно із статтею 24 Закону № 2229-VIII до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

За змістом частин першої, другої, п`ятої статті 25 Закону № 2229-VIII терміновий заборонний припис виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України у разі існування безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення. Терміновий заборонний припис може містити такі заходи: 1) зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; 2) заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; 3) заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Терміновий заборонний припис виноситься строком до 10 діб.

Процедуру винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника врегульовано Порядком № 654, відповідно до пунктів 2, 3 розділу II якого, припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків. Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлове приміщення.

Згідно з пунктом 5 розділу ІІ Порядку № 654 при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Процедуру проведення оцінки вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, з метою визначення ефективних заходів реагування, спрямованих на припинення такого насильства та попередження його повторного вчинення визначає Порядок № 369/180, згідно з пунктами 4, 5 розділу І якого оцінку ризиків проводить поліцейський уповноваженого підрозділу органу Національної поліції України за фактом вчинення домашнього насильства; результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу II Порядку № 369/180 за результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який ураховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам. Фактори небезпеки/ризику щодо вчинення домашнього насильства визначаються за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства, і представлені у формі оцінки ризиків вчинення домашнього насильства у вигляді питань, про які вносить відомості поліцейський уповноваженого підрозділу поліції за результатами спілкування з постраждалою особою, та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які постраждала особа має відповісти «так», «ні», «без відповіді» / «невідомо» (додаток 1 до Порядку № 369/180).

Згідно з пунктом 6 розділу ІІ Порядку № 369/180 дві відповіді «Так» на запитання з №1 - 6 та на будь-яку кількість запитань з №7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, а також якщо поліцейський уповноваженого підрозділу поліції вважає, що постраждала особа перебуває в ситуації, яка може спричинити її смерть або інші тяжкі наслідки, оцінюється як високий рівень небезпеки. Відповідь «Так» на одне запитання з № 1 - 6 та на щонайменше сім і більше запитань з № 7 - 27 або жодної відповіді на запитання з № 1 - 6, але не менше чотирнадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як середній рівень небезпеки. Відповідь «Так» на одне запитання з № 1 - 6 та на не більше, ніж шість запитань з № 7 - 27, або не більше тринадцяти позитивних відповідей на запитання з № 7 - 27 форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства оцінюється як низький рівень небезпеки. Якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді / Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

У разі виявлення будь-яких інших чинників/обставин за результатами оцінки ситуації, які можуть вплинути на рівень небезпеки (ризику) вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції у позиції «Зауваження поліцейського уповноваженого підрозділу поліції щодо будь-яких інших чинників/обставин, які підвищують/знижують рівень загрози життю та здоров`ю постраждалої особи» форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства робить запис про наявність таких чинників/обставин, їхні можливі наслідки та надає інші зауваження щодо них. У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки. Про наявність та можливі наслідки дії таких чинників/обставин поліцейський уповноваженого підрозділу поліції робить запис у відповідній позиції форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства (пункти 4, 5 розділу ІІ Порядку № 369/180).

Відповідно до пункту 7 розділу ІІ Порядку № 369/180 залежно від визначеного рівня небезпеки, яка загрожує постраждалій особі, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції приймає рішення щодо необхідності винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та застосування заходів, передбачених частиною другою статті 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні, терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Отже, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції, оцінивши рівень небезпеки постраждалої особи як низький або середній, можливі ризики, має повноваження винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника на свій розсуд, як це визначено пунктом 7 Порядку № 369/180 (така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 № 380/952/20).

Як видно з Форми оцінки вчинення домашнього насильства від 01.04.2023, де кривдником є ОСОБА_1 , а постраждалою особою є ОСОБА_3 , працівником поліції оцінено рівень небезпеки як високий, з урахуванням відповідей постраждалої особи, яка надала відповіді «Так» на запитання № 1, № 2, № 5, № 6, № 10, № 13, № 14, № 20, № 23, № 25 (а. с. 49).

Така оцінка відповідає приписам пункту 6 розділу ІІ Порядку № 369/180, у цьому випадку після встановлення рівня небезпеки постраждалої особи інспектор поліції вирішила скласти терміновий заборонний припис стосовно кривдника, таким чином реалізувавши свої дискреційні повноваження, визначені пунктом 7 розділу ІІ Порядку № 369/180. При цьому, судом не встановлено порушень відповідачем процедури прийняття оскаржуваного припису.

Суд відхиляє покликання позивача на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.05.2023 у справі № 161/5500/23, відповідно до якої провадження по справі відносно ОСОБА_1 за частиною першою статті 173-2 КУпАП закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення (а. с. 82-84), оскільки доводи про закриття провадження про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 КУпАП не можуть вплинути на оцінку судом законності винесення заборонного припису, позаяк притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення термінового заборонного припису має різну правову природу та є різними заходами впливу на запобігання домашньому насильству (вказані висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 17.02.2022 року у справі № 380/952/20).

При вирішенні цієї справи суд досліджує питання дотримання процедури прийняття спірного рішення, при цьому, оцінку діям учасників конфлікту та наявність/відсутність обставин, викладених в приписі, досліджується місцевими загальними судами під час розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, суд не бере до уваги покликання позивача на постанову Волинського апеляційного суду від 20.04.2023 у справі № 161/2007/23, якою у задоволенні заяви ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 відмовлено (а. с. 75-81), оскільки за змістом статей 25 та 26 Закону № 2229-VIII підстави та процедура винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника та обмежувального припису стосовно кривдника істотно відрізняються.

За змістом частини третьої статті 25 Закону № 2229-VIII під час вирішення питання про винесення термінового заборонного припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. При цьому, статтею 25 Закону № 2229-VIII не визначено строку, протягом якого від дня вчинення домашнього насильства можливе винесення термінового заборонного припису.

Крім того, суд наголошує на дотриманні відповідачем вимог пункту 5 розділу ІІ Порядку № 654, оскільки при винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримав пояснення від кривдника, тобто ОСОБА_1 (а. с. 48), що спростовує доводи позивача про те, що при винесенні припису були взяті лише до уваги пояснення постраждалої особи. Зміст вказаних пояснень також спростовує викладені у позовній заяві твердження позивача про те, що 14.03.2023 він не був присутній під час дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Суд також відхиляє як такі, що не підтверджені належними та допустимими доказами, твердження позивача та його представника про можливу фальсифікацію доказів та упередженість інспектора поліції. При вирішенні спору суд також враховує, що на момент надходження цього позову до суду та до відкриття провадження у цій справі строк дії оскаржуваного термінового припису від 01.04.2023 закінчився.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 01.04.2023 (бланк серії АА № 266110) було винесено з дотриманням наведених вище нормативно-правових актів, оскаржуваний у цій справі припис є правомірними та таким, що прийнятий відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування зазначеного припису належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх