Справа № 200/558/24
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог

27 березня 2024 року Справа №200/558/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо незастосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі 80% її заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 22.02.2022, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня отримання копії ухвали, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із відповідними доказами в обґрунтування поважності причин пропуску такого строку.

На виконання ухвали суду позивачкою надано клопотання про поновлення їй строку звернення до суду з даним позовом, яке обґрунтоване тим, що виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду. Встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви через їх пропуск не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Системний аналіз статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» дає підстави для висновку про відсутність строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з непроведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень. Отже, в даному випадку позивачка, на її думку, не пропустила строк звернення до суду, оскільки в цьому випадку порушення відповідача є триваючим. Законодавче визначення триваючого правопорушення відсутнє, проте, Верховний Суд у своїх рішеннях надавав визначення вказаній дефініції, так в рішенні Верховного Суду у складі третьої судової палати від 25.03.2020 (№ 175/3995/17) зазначено, що «Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом». Позивачка зазначає, що на час звернення до суду, порушення її прав через незастосування відповідачем належного показника розміру середнього заробітку для обчислення пенсії, не усунуто, отже, позивачка дотрималась встановленого строку звернення до суду. Також позивачка зауважує, що неможливість оскаржити вказану протиправну бездіяльність відповідача дозволяє останньому легалізувати правопорушення.

Крім того, звертає увагу суду, що на час виникнення спірних правовідносин та до 30.06.2023 на території України був запроваджений карантин у зв`язку поширенням коронавірусної хвороби COVID-19, тому наявні підстави для поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивачкою пропущено шестимісячний строк звернення до суду, оскільки початком обчислення строку звернення до суду у спірних правовідносинах є березень 2022 року (наступний місяць після призначення позивачу пенсії).

Вирішуючи питання щодо визнання поважності причин пропуску строку звернення позивачки до суду з адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Судом установлено, що позивачці 22.02.2022 призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2019-2021 роки, із чим позивачка не погодилась, оскільки вважає що має застосовуватися положення статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Даний позов позивачка направила засобами поштового зв`язку до суду 23.01.2024, тобто із пропуском 6-місячного строку звернення до суду, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Так, згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду особа повинна довести той факт, що не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про складові пенсії та показники, на підставі яких визначено її розмір.

Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначено пенсію, вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.

Таким чином, позивачка, отримавши пенсію зі віком на пільгових умовах після її призначення з 22.02.2022 у разі незгоди з розміром пенсії, наявності питань щодо її складових та застосованих під час її призначення показників мала можливість вчинити активні дії для захисту своїх прав, втім, позивачка не надала суду доказів, що отримавши пенсію у розумний строк зверталась до відповідача, демонструючи свою зацікавленість щодо її розміру та складових .

Щодо посилань позивачки на положення статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», то суд вважає їх безпідставними, оскільки за змістом наведених норм строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, у спірних же правовідносинах пенсія у розмірі, що вимагається позивачкою, не була нарахована пенсійним органом, позивачка, навпаки, незгодна із розміром пенсії, що їй нараховується і виплачується та фактично просить у своїх позовних вимогах здійснити перерахунок пенсії.

Враховуючи наведене, позивачкою пропущено строк звернення до суду щодо позовних вимог, які стосуються перерахунку пенсії поза межами шестимісячного строку позовної давності.

Аналогічних висновків дійшли Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 18.01.2023 у справі № 460/2461/21, від 09.06.2022 у справі № 1140/2132/18, від 11.12.2018 у справі № 810/1614/17, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Верховного Суду у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 (в якій палата, крім іншого, відступила від висновків, викладених у ряді інших постанов суду, у тому числі висновків, на які посилається позивач).

Щодо посилання позивачкою на запровадження дії карантину на території України, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 розділу VI «ПРИКІНЦЕВІ ПОЛОЖЕННЯ» Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Отже, сам собою факт встановлення відповідним рішенням Уряду України карантину, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), не зумовлює автоматичне безумовне поновлення строків, зокрема, звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Причини пропуску такого строку повинні бути, по перше - поважними, а по друге - такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суд нагадує, що відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Верховного Суду України від 13.09.2006 у справі №6-26370кс04, поважними причинами пропуску строку позовної давності вважаються такі обставини, за яких своєчасне пред`явлення позову стає неможливим або утрудненим.

Окрім цього, визначаючи зміст поняття «поважні причини», Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.05.2020 у справі №9901/546/19 зазначала, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у рішенні Вищої ради правосуддя від 01.04.2021 №763/0/15-21 «Про надання уніфікованих рекомендацій для судів усіх інстанцій та юрисдикцій щодо безпечної роботи в умовах карантину» наголошено на тому, що право на справедливий суд не може бути обмежено, проте, визначаючи справедливий баланс між правом особи на безпечне для життя і здоров`я довкілля та правом на справедливий суд, слід зазначити про пріоритет природного права особи на життя та безпечне довкілля, яке визнається усіма цивілізованими народами і націями та є загальним спадком європейської правової традиції, позитивний обов`язок щодо забезпечення якого на території України покладено на Державу Україна. Так, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 1 Конституції України).

Вища рада правосуддя підкреслила, що в умовах пандемії українські суди працюють незалежно від інстанції чи юрисдикції, ставлячи життя і здоров`я людини як найвищу соціальну цінність на перше місце, забезпечують і гарантують людям насамперед право на життя і здоров`я, а також право на захист - тобто право на справедливий суд. Адже Основний Закон України визначає, що діяльність судів не може бути припинена навіть в умовах військового або надзвичайного стану.

Саме тому, як вказано у вищезазначеному рішенні Вищої ради правосуддя, виникла необхідність встановлення відповідного балансу між процесуальним принципом розгляду справи протягом розумного строку і гарантуванням безпеки громадян під час пандемії, а також вироблення уніфікованого підходу до особливостей розгляду судових справ в умовах пандемії, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Так, з метою вирішення цього питання Вища рада правосуддя разом із Консультативною місією Європейського Союзу з реформування сектору цивільної безпеки України 29.07.2020 провела круглий стіл на тему «Особливості роботи суду в період пандемії: організаційні заходи та питання санітарно-епідеміологічної безпеки». Його учасники обговорили поточний стан діяльності судів у період пандемії та домовилися про співпрацю із вдосконалення рекомендацій судовим установам із цього приводу з урахуванням зауважень усіх заінтересованих сторін.

Вищою радою правосуддя та Консультативною місією Європейського Союзу з реформування сектору цивільної безпеки України спільно розроблені уніфіковані рекомендації щодо безпечної роботи в умовах карантину для судів усіх інстанцій та юрисдикцій, розміщених на території України, з метою подальшого застосування у роботі.

Додатком до рішення Вищої ради правосуддя 01.04.2021 № 763/0/15-21 є Уніфіковані рекомендації для судів щодо безпечної роботи в умовах карантину.

Зокрема, судам рекомендовано: неухильне дотримання судами приписів актів Кабінету Міністрів України стосовно запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2; забезпечити обізнаність широкої громадськості щодо заходів безпеки, що вживаються у судах; забезпечити наявність інформаційних матеріалів (щодо загальних протиепідемічних та профілактичних заходів, встановлених обмежень та умов обслуговування тощо) біля входу до закладу; посилити заходи з охорони судів, органів та установ системи правосуддя, не допускати до приміщень судів, органів та установ системи осіб з температурою 37,2 C та вище та ознаками респіраторних захворювань, а також без одягненої на ніс та рот захисної маски; здійснювати опрацювання кореспонденції в електронному вигляді (шляхом надсилання документів на офіційну електронну адресу суду як через особистий кабінет у системі «Електронний суд», так і поштою, факсом або будь якими іншими дистанційними засобами зв`язку); забезпечити помітне маркування на сидіннях та підлозі для дотримання соціальної дистанції у приміщеннях судів; облаштувати місця для відвідувачів на відстані 2 м одне від одного; вживати заходів для уникнення скупчення людей у приміщеннях судів, органів та установ системи правосуддя; перед початком роботи та перед допуском до приміщень здійснювати температурний скринінг усіх працівників та відвідувачів. Працівники та відвідувачі допускаються до приміщень та будівель суду тільки в респіраторі або захисній масці, у тому числі виготовлених самостійно; на вході до приміщення організовується місце для обробки рук спиртовмісними антисептиками; місця для обробки рук позначаються яскравими вказівниками з інформацією про необхідність дезінфекції рук (банер, наклейка тощо); дозволяється одночасне перебування відвідувачів із розрахунку не більше однієї особи на 10 кв. м площі зали; забезпечити приміщення суду рідким милом, паперовими рушниками, спиртовмісними антисептиками; здійснювати дезінфекцію приміщень суду згідно із затвердженими графіками, розміщеними для ознайомлення в місцях загального користування; забезпечити максимальне використання природної вентиляції (провітрювання не менше одного разу на дві години); здійснювати обробку поверхонь, яких часто торкаються руками (дверні ручки, кнопки ліфтів, поручні тощо), спиртовмістовними дезінфікуючими засобами (із вмістом не менше ніж 60% спирту) протягом робочого дня; проводити вологе прибирання приміщень не рідше ніж один раз на добу; забезпечити обробку спиртовмісним антисептиком поверхонь, місць для сидіння, обладнання, дверних ручок, вимикачів у залах судових засідань після кожного судового засідання; забезпечити наявність при виході із приміщень суду та у залах судових засідань окремих додаткових контейнерів для збирання, зберігання та утилізації засобів індивідуального захисту.

Суд акцентує увагу на тому, що Донецький окружний адміністративний суд не припиняв своєї роботи у зв`язку з пандемією, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, й продовжував безперервно приймати усі без виключення процесуальні документи (заяви, скарги тощо), а усі вищевказані рекомендації щодо безпечної роботи судів усіх інстанцій та юрисдикцій і доступу до правосуддя в умовах карантину суворо дотримувались судом, зокрема, і у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду, де було створено належні і безпечні умови перебування та відвідування цього суду.

Окрім цього, вважаючи небезпечним особисте відвідування приміщення суду з метою подання позовної заяви і побоюючись за стан свого здоров`я, позивачка мала змогу скористатись й електронними та іншими дистанційними сервісами з метою реалізації наявного у неї права на звернення до суду, зокрема, шляхом надсилання документів на офіційну електронну адресу суду як через особистий кабінет у системі «Електронний суд», так і поштою, факсом або будь якими іншими дистанційними засобами зв`язку.

Водночас, позивачка не зазначила, які саме обмеження, впроваджені у зв`язку з карантином, унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до адміністративного суду з цим позовом. Не зазначено про обставини, які б свідчили про відсутність у позивачки можливості подання до суду позовної заяви вищезазначеними або будь-якими іншими дистанційними засобами зв`язку, не додано відповідних доказів на підтвердження існування таких обставин.

У зв`язку з цим, суд критично оцінює аргументи позивачки про неможливість подання нею цього позову упродовж встановленого процесуальним законом строку, з огляду на встановлений в Україні карантин.

Згідно зі статтею 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неповажність підстав для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що зазначені позивачкою у відповідній заяві.

Частиною першою статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на вказане вище та зважаючи, що позивачка звернулась до суду із позовом 23.01.2024, підлягає залишенню без розгляду її позов в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо незастосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах з 22.02.2022 по 22.07.2023 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі 80% її заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 22.02.2022 по 22.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині позовних вимог, що стосуються перерахунку пенсії у період з 23.07.2023, позов буде розглянутий судом по суті.

При цьому, згідно з частиною четвертою статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 123, 240, 243, 248, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо незастосування положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах з 22.02.2022 по 22.07.2023 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах у розмірі 80% її заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш, як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, відповідно до положень статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з 22.02.2022 по 22.07.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, позивач має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено і підписано 27 березня 2024 року.

Суддя Т.О. Шувалова