Справа № 260/4289/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 рокуСправа № 260/4289/23 пров. № А/857/23616/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Мукачівського відділу №1 Головного Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року (суддя Іванчулинець Д.В., м.Ужгород),-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Мукачівського відділу №1 Головного Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (далі Відділ, Головне управління, ДМС відповідно) в якому просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови, викладеної у листі від 31.03.2023 № 2101.18-300/2111.19-23 (далі Лист) у видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі Положення);

зобов`язати Відділ оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В доводах апеляційної скарги посилається на норми матеріального права у спірних відносинах, при цьому жодним чином не наголошуючи на тому в чому полягає неправильність застосування судом першої інстанції відповідних норм права чи неповнота встановлених обставин справи.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У відповідності до частини першої статті 311 КАС, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що законодавчими нормами станом на час виникнення спірних відносин не передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року замість непридатного для подальшого використання паспорта громадянина України у формі ID-картки.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії паспорта громадянина України у формі пластикової ID-картки, позивачу 19.02.2019 видано паспорт громадянина України серії № НОМЕР_1 , зі строком дії до 19.02.2023 (а.с.4, 5).

18.03.2023 позивач звернувся до Відділу №1 із заявою, в якій просить видати йому паспорт громадянина України у вигляді паспорта-книжечки зразка 1994 року, в порядку обміну, у зв`язку із закінченням строку дії паспорту громадянина України у формі пластикової ID-картки (а.с.11, 12).

31.03.2023 Головне управління Листом повідомило ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 69 «Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №302 (далі Порядок №302) передбачено, що для оформлення паспорту у зв`язку із обміном заявник подає такі документи: - паспорт, що підлягає обміну; документи, що підтверджують обставини, у зв`язку з якими паспорт підлягає обміну; документи, що підтверджують відомості для внесення додаткової змінної інформації до безконтактного електронного носія та у паспорт (за наявності таких документів): про місце проживання - довідку органу реєстрації встановленого зразка; документ, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків з даними про РНКОПП, або повідомлення про відмову від його прийняття; документи, що підтверджують сплату адміністративного збору, або оригінал документа про звільнення від його сплати. Зазначило, що для оформлення паспорта громадянина України у зв`язку із обміном, та як строк дії закінчився, Вам необхідно звернутися до територіального підрозділу ДМС за місцем фактичного проживання та надати відповідні документи (а.с.13 ,14).

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

За змістом частини другої статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» (далі - Закон №987-XII) кожному громадянину в Україні гарантується право на свободу совісті. Це право включає свободу мати, приймати і змінювати релігію або переконання за своїм вибором і свободу одноособово чи разом з іншими сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, відправляти релігійні культи, відкрито виражати і вільно поширювати свої релігійні або атеїстичні переконання.

Частиною першою статті 4 Закону №987-XII передбачає, що громадяни України є рівними перед законом і мають рівні права в усіх галузях економічного, політичного, соціального і культурного життя незалежно від їх ставлення до релігії. В офіційних документах ставлення громадянина до релігії не вказується.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи, визначені Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон № 5492-VI).

Згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 зазначеного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Відповідно до частини третьої статті 13 вказаного Закону паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Частини перша, друга і четверта статті 14 цього Закону передбачають, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклету. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частини першої-четвертої статті 1 наведеного Закону паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 3 Положення установлено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-5 Порядку № 302 паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років. У разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт.

Відповідно до підпункту 5 пункту 6 цього Порядку обмін паспорта здійснюється у разі, зокрема, непридатності паспорта для подальшого використання (паспорт/фотокартка має пошкодження (та/або відсутня його/її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, власне ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дають змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, зокрема внесення змін до персональних даних особи/найменувань органу/штампа/печатки, пошкодження, які блокують можливість зчитування, а також внесення змін до інформації безконтактного електронного носія).

Як встановлено судом, позовні вимоги ОСОБА_1 фактично полягають в обміні отриманого ним паспорта громадянина України номер НОМЕР_1 у формі ID-картки та видачі паспорту громадянина України у формі книжечки, у відповідності до Положення, з мотивів його особистих релігійних переконань.

Із буквального розуміння положень підпункту 5 пункту 6 Порядку № 302 можна дійти висновку про те, що в разі непридатності паспорта для подальшого використання здійснюється його обмін.

При цьому, нормами Закону № 5492-VI), Положення, Порядку № 302 не передбачена можливість заміни добровільно отриманого паспорта громадянина України у формі ІD-картки, який є непридатним для подальшого використання, у зв`язку із закінченням терміну дії, на паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року.

Відтак правові підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки у зв`язку із закінченням терміну дії паспорта громадянина України у формі пластикової ІD-картки були відсутніми, відповідач правомірно відмовив позивачу в задоволенні його заяви щодо виготовлення паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки.

Щодо покликань позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд першої інстанції підставно наголосив на наступному.

Висновки Великої Палати Верховного Суду у зразковій адміністративній справі №806/3265/17 належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Крім того, за обставинами цієї зразкової справи позивач звернулася із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру, така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивач відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді УНЗР, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Разом з тим, за обставинами розглядуваної справи щодо позивача вже внесена інформація до Єдиного державного демографічного реєстру за її заявою, а у вказаному Реєстрі щодо позивача-апелянта є наявний УНЗР та йому було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки.

При цьому, при прийнятті рішення по зразковій справі суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання особи.

Отже, розглядувана справа, з огляду на різні підстави позову та фактичні обставини, не відповідає ознакам типової справи, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, тому викладені у вказаній постанові правові висновки не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що спірні правовідносини виникли у зв`язку з бажанням позивача отримати паспорт громадянина України у формі книжечки, коли попередньо він вже надав згоду на отримання паспорта у формі ID-картки, і такий паспорт оформлений відповідачем ще у 2019 році, а тому вказана справа не має ознак зразкової справи №806/3265/17 та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі №806/3265/17 в даному випадку застосуванню не підлягають, тому підстави для задоволення позову відсутні.

Враховуючи наведене вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 324, 325, 328, 329, 383 КАС суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
В. С. Затолочний