Справа № 160/367/24
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 березня 2024 рокуСправа №160/367/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Єфанової О.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що допомога при народженні дитини за своєю природою є допомогою самій дитині, а не її батькам. У даному випадку помилка у номері банківського рахунку при зверненні одного з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів саме дитини.
Відповідач надав відзив та, посилаючись на Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, зазначив, що призначити допомогу не було можливості, через надані не в повному обсязі відомості ОСОБА_1 , а саме міжнародний номер банківського рахунка (IBAN (International Bank Account Number) або номер відділення національного оператора поштового зв`язку.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст.258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, у відповідності до вимог ст.ст.258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом із дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є громадянином України відповідно до паспорту серії НОМЕР_4 , виданого Васильківським МВ ГУ МВС України в Київській області.
Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 від 05 березня 2022 року, видане Верхньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області, у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 народилась дитина, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У зв`язку із проведенням бойових дій на території України, позивач отримав візу до Федеративної держави Канада, про що свідчать відомості із закордонного паспорту громадянина України НОМЕР_6 , та змушений був тимчасово переїхати разом із сім`єю.
В подальшому, ОСОБА_1 отримав лист від Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №2179 від 28.11.2023, в якому зазначається, що при поданні заяви електронним сервісом Е-допомоги ОСОБА_1 припустився помилки (не вірно вказали рахунок банку). Призначити допомогу не було можливим через відсутність рахунка з банку для виплати коштів.
30.11.2023 представником позивача було направлено адвокатський запит №30/11/2025-185 до Управління соціального захисту населення Кам`янської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, у якому просить надати рішення, яким було відмовлено у призначенні державної допомоги при народженні дитини, на дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Листом №2252 від 07.12.2023 відповідач надав відповідь на адвокатський запит та надав скріншот рішення про відмову у призначенні допомоги при народженні дитини ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. 1 Закону України від 21.11.1992 №2811-XII "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (далі - Закон №2811), громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону № 2811, призначається державна допомога при народжені дитини.
Як зазначено в ст. 5 Закону № 2811, всі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).
Допомога при народженні дитини надається одному з батьків дитини, опікуну, які постійно проживають разом з дитиною, з метою створення належних умов для її повноцінного утримання та виховання. Для призначення допомоги при народженні дитини органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, подається: заява одного з батьків (опікуна), з яким постійно проживає дитина, що складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики; копія свідоцтва про народження дитини (з пред`явленням оригіналу). (п. 10 Порядку).
Згідно п.52 Порядку державна допомога сім`ям з дітьми виплачується щомісяця за вибором матері (батька, опікуна, піклувальника чи усиновлювача), якій (якому) призначено таку допомогу, через виплатні об`єкти АТ "Укрпошта" за місцем проживання або шляхом перерахування коштів на її (його) особовий рахунок, відкритий в установі уповноваженого банку.
Так, позивач в позовній заяві не вказує в чому саме є протиправність рішення відповідача, зазначає лише про право дитини на отримання грошової допомоги.
Судом не спростовується право дитини на отримання грошової допомоги, проте, отримання вказаної допомоги пов`язано з виконанням певних умов.
В даному випадку, відповідач фактично не відмовив у призначенні допомоги, а вказав лише на невірне зазначення банківських реквізитів.
Крім того, суд зазначає, що позивач не позбавлений був права на повторну подачу заяви із зазначенням вірних банківських реквізитів.
З інших підстав, позивачем вказане рішення не оскаржується.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст.243-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позовної заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова