Справа № 400/1984/24
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р. № 400/1984/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ярощука В.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаДепартаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради, вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001,

провизнання протиправним та скасування рішення від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення, яке оформлено листом відповідача від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01;

зобов`язання відповідача призначити позивачу допомогу (пенсії) по інвалідності з дати звернення 09.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 09 по 16 лютого 2023 року він пройшов огляд медико-соціальною комісією, за результатами якої набув статусу особи з інвалідністю ІІ групи. 09.02.2023 позивач звернувся до відповідача про встановлення йому соціальної допомоги у зв`язку з отриманням ним статусу особи інвалідністю ІІ групи, яка була призначена йому з 16.10.2023. Вважаючи, що відповідач зобов`язаний був встановити і виплачувати йому вказану допомогу з 09.02.2023, він звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

У відзиві на позовну заяву від 12.03.2024 № 152/08 відповідач заперечив проти позову і просив у задоволені позовних вимог відмовити, умотивувавши свою позицію тим, що державна соціальна допомога особі з інвалідністю призначена позивачу з дати його звернення до відповідача із заявою про її виплату, тобто відповідно до пункту 11 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 (далі Порядок № 261). Оскільки позивач звернувся за призначення вказаної допомоги 16.10.2023, тому саме з цієї дати вона і була йому призначена. Крім цього, відповідач наголосив на тому, що його лист від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01 не є рішенням про відмову в призначенні соціальної допомоги, а носить лише роз`яснювальний / консультативний характер.

У відповідях на відзив від 14.03.2024 і від 20.03.2024 позивач підтримав свої позовні вимоги, закцентувавши увагу на тому, що:

відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі Закон № 1727-IV) і пункту 11 Порядку № 261 державна соціальна допомога особам з інвалідністю підлягає призначенню з дня встановлення інвалідності;

він звертався протягом трьох місяців з дня встановлення йому інвалідності до органів Пенсійного фонду України про призначення йому пенсії по інвалідності, однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.05.2023 йому відмовлено в її призначенні;

Законом № 1727-IV не встановлено письмову форму відповідного рішення, а тому лист від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01, який вказує на зазначені спірні обставини, слід рахувати як таке, яке оскаржується.

Ухвалою суду від 04.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, встановленому статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши заяви по суті, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив наступне.

16.02.2023 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.02.2023 серія 12 ААВ № 650382.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 02.05.2023 № 06 позивачу відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 14 років, про що він був проінформований листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.07.2023 № 12557-12138/Т-02/8-1400/23.

16.10.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, а саме: державної соціальної допомоги особі з інвалідністю ІІ групи.

Відповідно до довідки відповідача від 26.01.2024 позивач отримує з жовтня 2023 року державну соціальну допомогу особи з інвалідністю ІІ групи.

02.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення йому вищевказаної державної соціальної допомоги з дня встановлення йому інвалідності, за результатами розгляду якої відповідач листом від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01 повідомив його про відсутність правових підстав для цього та про те, що допомога йому призначена з дня відповідного звернення.

Вважаючи вищенаведену відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 49 Основного Закону України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1727-IV громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Абзацом третім статті 1 Закону № 1727-IV передбачено, що особа, яка не має права на пенсію, дитина померлого годувальника (у тому числі народжена до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника), який на день смерті не мав страхового стажу, необхідного для призначення пенсії для особи з інвалідністю III групи (далі дитина померлого годувальника), особа, яка досягла 65 років та не має права на пенсію відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 1727-IV державна соціальна допомога згідно із цим Законом призначається особі, яка є дитиною померлого годувальника або досягла віку, встановленого статтею 1 цього Закону, та не мають права отримувати у зв`язку з цим пенсію відповідно до закону, або визнана особою з інвалідністю у встановленому порядку.

Державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державна соціальна допомога на догляд призначаються з дня звернення за допомогою. Якщо звернення за допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або встановлення інвалідності, допомога призначається з дня досягнення віку, встановленого статтею 1 цього Закону або визнання осіб особами з інвалідністю органами медико-соціальної експертизи. Допомога дитині померлого годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду допомоги надійшло не пізніше 12 місяців з дня смерті годувальника (частина перша статті 5 Закону № 1727-IV).

Згідно з абзацами першим і другим пункту 11 Порядку № 261 соціальна допомога призначається з дня звернення за допомогою.

У разі коли звернення за соціальною допомогою відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» або встановлення інвалідності, допомога призначається відповідно з дня досягнення особами віку, встановленого статтею 1 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» або встановлення МСЕК інвалідності особі.

Таким чином, державна соціальна допомога особі з інвалідністю призначається з дня встановлення МСЕК інвалідності у випадку, якщо така особа звернулась за нею не пізніше трьох місяців з дня встановлення МСЕК їй інвалідності.

В усіх інших випадках така допомога призначається особам з інвалідністю з дня звернення за нею.

Суд встановив, що відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.02.2023 серія 12 ААВ № 650382 інвалідність позивачу встановлена 16.02.2023.

Звернувся позивач до відповідача про призначення йому державної соціальної допомоги особі з інвалідністю 16.10.2023, тобто через вісім місяців.

Відтак відповідач правомірно призначив її позивачу з дати його звернення (16.10.2023), оскільки він звернувся з відповідною заявою значно пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Водночас суд врахував, що позивач звернувся до відповідача про призначення йому державної соціальної допомоги особи з інвалідністю більш чим через три місяці з дня отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 03.07.2023 № 12557-12138/Т-02/8-1400/23, яким його було проінформовано про відмову в призначенні йому пенсії по інвалідності у зв`язку з недостатністю необхідного страхового стажу.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З огляду на те, що позивачу відмовлено у задоволенні позову, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат відповідно до статті 139 КАС України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 22, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради (вул. Мала Морська, 19, м. Миколаїв, Миколаївський район, Миколаївська область, 54001; ) про визнання протиправним та скасування рішення, яке оформлено листом департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради від 15.11.2023 № 3942/09.02-11-01, та зобов`язання департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради призначити ОСОБА_1 допомогу (пенсії) по інвалідності з дати звернення 09.02.2023 відмовити повністю.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Г.Ярощук

Рішення складено в повному обсязі 28 березня 2024 року