Справа № 380/16910/23
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 рокусправа № 380/16910/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - філія "Золочівське лісове господарство" до Державна служба України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" - філія "Золочівське лісове господарство" (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601; ; далі - Позивач) звернулося в суд з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, 81500; далі - Відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ015939 від 07.06.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що посадовими особами відповідача проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час перевезення транспортним засобом, який належить позивачу. Вказує, що не є автомобільним перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт", не надавав послуги з перевезення вантажу, а здійснював перевезення власного вантажу тобто для власних потреб.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Свою позицію мотивує тим, що на момент перевірки у позивача при перевезенні вантажу згідно ТТН № ЮІЕ 560270 від 03.05.2023 (ліс бук) т/з повною масою понад 3500 кг необладнаний тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутній протокол технічного стану до т/з, та в подальшому прийнято постанову від 07.06.2023 № ПШ 01539 про застосування адміністративно-господарського штрафу відповідно до ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 17000 грн. За наведених підстав, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та вирішив розглянути таку справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Судом встановлено, що 03.05.2023 посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області на підставі направлення на рейдову перевірку від 01.05.2023 № 013168, була проведена рейдова перевірка транспортного засобу марки ЗИЛ, державний номерний знак НОМЕР_1 .

За результатами перевірки, державним інспектором було складено Акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.05.2023 № 348437. В Акті зазначено, що під час перевірки виявлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказ МТЗУ № 385 від 24.06.2010 року при перевезенні вантажу згідно ТТН № ЮІЕ 560270 від 03.05.2023 (ліс бук) т/з повною масою понад 3500 кг необладнаний тахографом, відсутній протокол перевірки та адаптації тахографа, відсутній протокол технічного стану до т/з. У тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абзац 3 частини 1 перевезення вантажу за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 48 цього Закону.

04.05.2023 позивачу на юридичну адресу відповідачем було направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт із зазначенням дати та часу розгляду - 07.06.2023 з 10 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. і місця розгляду справи.

Згідно даних, зазначених на рекомендованому повідомленні, повідомлення про розгляд справи позивач отримав 11.05.2023.

Надалі відповідачем винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 07.06.2023 № ПШ015939.

Відповідно до вказаної постанови на позивача накладено штраф, передбачений абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у розмірі 17 000 гривень.

22.06.2023 року позивачем подано скаргу на постанову про застосування адміністративно господарського штрафу № ПШ 015939 від 07.06.2023 рку.

29.06.2023 року Листом Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) за № 6038/3.1/15-23, постанову про застосування адміністративно господарського штрафу від 07.06.2023 року № ПШ 01539 залишено без зміни, а скаргу без задоволення.

Позивач, вважаючи таке рішення відповідача протиправним, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (далі - Закон №2344-III).

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Абзацом 2 частини другої статті 49 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень.

Згідно з п. 6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 (далі Положення - №340), автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Отже, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн (що відповідає спірному випадку) повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Згідно п.6.3 Положення водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №385 від 24.06.2010 (далі - Інструкція №385).

Відповідно до п.1.4 Інструкції №385 визначені у ній терміни вживаються у такому значенні:

- адаптація тахографа до транспортного засобу - оновлення або підтвердження параметрів автомобільного транспортного засобу, що зберігаються у пам`яті тахографа, до яких залежно від типу тахографа належать: ідентифікаційний номер (VIN-код) та номерний знак (цифри та літери, нанесені на номерному знаку, - VRN) автомобільного транспортного засобу, розмір застосованих пневматичних шин, результати визначення константи тахографа "k", характеристичного коефіцієнта автомобільного транспортного засобу "w", ефективного кола шини "l", а також показники часу, пробігу, граничного значення швидкості, на яке налаштований обмежувач швидкості транспортного засобу (за наявності). Термін "адаптація тахографа до транспортного засобу", за визначенням ЄУТР, - "калібрування";

- картка - картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

- контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

- тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР;

Відповідно до пункту 2.6 Інструкції №385, ПСТ (пункти сервісу тахографів) виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі, зокрема, установлення або заміни тахографа, ремонту тахографа.

Згідно п.2.7 Інструкції №385 за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу.

Відповідно до п.2.8 Інструкції №385 за умови позитивних результатів перевірки та адаптації тахографа ПСТ відповідно до вимог ЄУТР маркує транспортний засіб та опломбовує тахограф і його складові чітким відбитком тавра згідно з вимогами додатка 2.

Відповідно до пункту 3.5 Інструкції №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Згідно пункту 3.6 Інструкції №385 перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку: правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу - аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР); наявності та цілісності таблички тахографа та його пломб, а також маркування таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку; дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа.

З аналізу наведених норм суд дійшов висновку про обов`язок автомобільного перевізника забезпечити автомобіль, який він використовує, повіреним тахографом, а також належну його експлуатацію.

Відповідно до ст. 60 Закону від 05.04.2001 № 2344-III за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону - у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, у цьому випадку наявний склад порушення, за вчинення якого позивача притягнуто до відповідальності.

Щодо доводів позивача про те, що Положення 340 не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються підприємствами лісового господарства, суд зазначає наступне.

Транспортні засобі, які визначені у пункті 6.1 Положення №340, обов`язково повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Враховуючи імперативні вимоги п.6.1 саме для 1) автобусів для пасажирських перевезень протяжністю понад 50 км та 2) вантажних автомобілів понад 3,5 тонн, - встановлення тахографів є обов`язком, а не правом.

Також слід зазначити, що Законом №2344-ІІІ передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарського штрафу саме до автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

В розумінні вимог ст.1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Суд встановив, що транспортний засіб, який перевірявся, належить державному підприємcтву "Золочівське лісове господарство", що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 (а.с.4).

Крім того суд звертає увагу, що у свідоцтві серії НОМЕР_3 міститься інформація про те, що повна маса транспортного засобу становить 11685 кг, маса без навантаження 6460 кг.

ТТН ЮІА № 560270 від 03.05.2023 також містить відомості про те, що саме філія Золочівське лісове господарство було автомобільним перевізником.

Відтак, на переконання суду, вантажний автомобіль марки "ЗИЛ", державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності ДП «Золочівське лісове господарство», та який є вантажним автомобілем, вага яка становить понад 3.5 тонн, мав бути обов`язково обладнаний тахографом, а за відсутності такого, мати індивідуальну контрольну книжку або копію графіка змінності водіїв.

Позивач також посилався на те, що лісопродукція транспортувалась для власних потреб в межах структурних виробничих підрозділів.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження здійснення позивачем внутрішніх перевезень для власних потреб водій позивача надав товарно-транспортну накладну, а не внутрішню накладну на переміщення в середині підприємства.

Таким чином, посадовими особами Укртрансбезпеки здійснено обґрунтований висновок про те, що позивач здійснював перевезення вантажу за власний рахунок на власному вантажному автомобілі, що свідчить про те, що позивач є автомобільним перевізником в розумінні ст.1 Закону № 2344-ІІІ як юридична особа, яка здійснює за власний кошт перевезення вантажу транспортним засобом.

Відповідно до статті 18 Закону N 2344-III з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані: організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України; здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху; забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці; здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.

Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.

У розумінні вказаної норми контроль за роботою водіїв повинен здійснюватися роботодавцем незалежно від протяжності маршрутів та інших обставин.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2020 по справі N 823/1199/17 сформулював правовий висновок, відповідно до якого водії, які здійснюють перевезення на маршруті протяжністю понад 50 км, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія

Аналізуючи положення вказаних норм, суд приходить до висновку, що під час перевірки водій зобов`язаний надати особам, які проводять перевірку, протокол перевірки та адаптації тахографу, а у випадку, якщо транспортний засіб не обладнаний тахографом, індивідуальну контрольну книжку водія. Відсутність (не пред`явлення) вказаних документів, на час проведення перевірки, є підставою для застосування адміністративно господарського штрафу.

Також Верховним Судом у постанові від 10.05.2019 у справі N 816/124/17 наголошено, що норми Закону N 2344-III зобов`язують автомобільних перевізників та водіїв мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення, до яких відносяться, зокрема, реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України N 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної позивачем постанови, підставою застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стало надання останнім послуг з перевезень вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2020 року по справі N 826/2239/16 дійшов висновку, що за відсутності документів, зокрема, посвідчення водія, товарно-транспортної накладної та адаптації пристрою тахографа, без оформлення індивідуально-контрольної книги водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Непред`явлення вказаних документів під час проведення перевірки свідчить про порушення законодавства про автомобільний транспорт, що має наслідком для застосування санкцій, визначених статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, оскільки документів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", водій державного спеціалізованого господарського підприємcтва "Ліси України" в особі філії Золочівське лісове господарство посадовим особам Укртрансбезпеки під час проведення перевірки не надав, суд дійшов висновку про те, що позивачем порушено вимоги автомобільного законодавства та при цьому не наведено обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, разом із тим, якщо суб`єкт владних повноважень надасть докази правомірності свого рішення, то обов`язок спростувати такі докази покладається на позивача, що кореспондується із принципом змагальності сторін, закріпленому у ст. 3 КАС України.

Беручи до уваги те, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своєї позиції, а відповідач довів законність та обґрунтованість прийнятої постанови, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" - філія "Золочівське лісове господарство" (вул. Шота Руставелі, 9А, м. Київ, 01601; код ЄДРПОУ - 44768034) до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Львівській області (вул. Львівська, 659А/2, м. Городок, Львівська область, 81500) про визнання протиправною та скасування постанови № ПШ015939, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна