Справа № 300/9110/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" березня 2024 р. справа № 300/9110/23
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС в Івано-Франківській області звернулось до суду з адміністративним позовом до приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест», в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг у сумі 56 171,71 грн.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 56 171,71 грн., що зумовлений несплатою приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» у встановлені строки зобов`язань з єдиного податку та податку на додану вартість.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02.01.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.
17.01.2024 року на адресу суду надійшла від приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» зустрічна позовна заява.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року, прийнято зустрічний позов приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, об`єднано вимоги зустрічного позову з первісним позовом та призначено розглядати дану адміністративну справу за правилами загального позовного провадження.
26.01.2024 року до суду через систему «Електронний суд» від представника приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року клопотання представника приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено.
09.02.2023 року на адресу суду від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач в зустрічному позові, не погоджується із заявленими позовними вимогами та їх обґрунтуванням, з мотивів викладених відзиві на зустрічний позов. Просить у задоволенні зустрічного позову відмовити у повному обсязі.
Розглянувши справу за правилами загального позовного провадження, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, відзив на зустрічний позов, вислухавши пояснення представника відповідача та представника позивача судом встановлено наступне.
Підприємство виробничо-комерційна фірма «Промтехінвест», як суб`єкт господарювання зареєстрований та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області як платник податків, що зобов`язує його сплачувати у встановленому порядку і розмірі передбачені законодавством податки та збори.
Відповідно до положень ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Даний податковий борг, який виник в результаті несплати самостійно задекларованих сум зумовлений несплатою у встановлені Податковим кодексом України строки відповідачем зобов`язань з єдиного податку на суму з 3 400,0 грн., який виник в результаті несплати:
- основного зобов`язання згідно - податкової декларації за березень 2023 року, поданої 19.04.2023 року на суму 39 600 грн. (враховуючи часткове погашення, сума до стягнення складає 3 400,0 грн.);
Згідно з 4.203.2 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.
Відповідно до вимог п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно п. 54.5 ст.54 ПК України, якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області здійснено камеральну перевірку щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податків, платежів, зборів приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест», за результатами якої складено акт № 7581/09-19-04-06/32128563.
Згідно вищезазначеного акту камеральна перевірка здійснювалась за період з 20.03.2013 по 09.06.2015 року. Згідно висновку акту камеральної перевірки від 29.06.2023 року, в ході перевірки встановлено порушення правил сплати ПП ВКФ «Промтехінвест» суми грошових зобов`язань задекларованих на підставі податкових декларацій за платежем податку на додану вартість в розмірі 105614,26 грн. Відповідальність платника передбачена: п. 124.2 ст. 124 розділу ІІ ПК України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ІІК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з п.31.1 ст.31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податковою обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений в порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.
Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
В силу п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених Кодексом.
За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова; адміністративна; кримінальна. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з цим Кодексом, застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів). Фінансова відповідальність, що встановлюється згідно з іншими законами, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, може застосовуватися у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені. (стаття 111 ПК України).
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання, такий платник податків притягується до фінансової відповідальності у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).
Згідно ст.124 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі Податкового кодексу України чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Проаналізувавши акт камеральної перевірки, судом встановлено, що при прийнятті даного податкового повідомлення-рішення, Головним управлінням в Івано-Франківській області застосовано штраф у розмірі 50%, який передбачений ст. 124.3 ПК України, однак контролюючим органом жодним чином не доведено, що дані порушення приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» вчинено повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50% від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
В ході судового засідання представником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області не надано пояснень, щодо застосування в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні санкції передбаченої ст. 124.3 ПК України штраф у розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання, оскільки в акті камеральної перевірки відповідальність платника податків передбачена п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України, що передбачає при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Представником Головного управління ДПС в Івано-Франківській області також не доведено, що порушення встановлені в результаті проведення камеральної перевірки приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» вчинено повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що прийняте податкове повідомлення-рішення щодо застосування штрафних санкцій є необґрунтованим та протиправним, а як наслідок підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення з приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест», суд зазначає наступне.
Згідно статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пунктів 37.1, 37.2 статті 37 Податкового кодексу України підстави для виникнення, зміни і припинення податкового обов`язку, порядок і умови його виконання встановлюються цим Кодексом або законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.
Сума нарахованих грошових зобов`язань, пені, визначена у податкових повідомленнях - рішеннях, підлягає сплаті протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання повідомлення-рішення (при проведенні адміністративного або судового оскарження - протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження), як визначено п.57.3 ст. 57 ПК України.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не вжито належних заходів щодо вчасної сплати грошових зобов`язань, внаслідок чого вони набули статусу податкового боргу.
Згідно з статтею 38 Податкового кодексу України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.
Якщо платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення, як визначено п. 59.1 ст. 59 ПК України.
Згідно з підпунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Підпунктом 56.15 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
Відповідно до підпункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
Таким чином, у разі незгоди з податковим повідомленням-рішенням, яким платнику податків визначено грошове зобов`язання, останній має право оскаржити таке податкове повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку. Протягом строку оскарження грошове зобов`язання вважається неузгодженим.
Наявності обставини з оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень судом не встановлено та доказів їх оскарження відповідач не надав.
Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.
Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкову вимогу, яку відповідач залишив без реагування, а податковий борг за нею, на момент виникнення вищевказаних податкових зобов`язань, не сплатив.
Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що податкове зобов`язання зі сплати єдиного податку на суму 3400,00 грн. утворює податковий борг приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест», який ним не сплачено.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг податку у розмірі 3400 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.
Відповідно до пункту 95.4. статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 3400 грн. відповідачем в первинному позові в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, відповідачем по первинному позові не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 3400,00 грн. з приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест», є обґрунтованими та дана позовна вимога підлягає до задоволення.
Підсумовуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зустрічний позов приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області задовольнити, в свою чергу первинний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» - задоволити частково.
Щодо розподілу судових витрат у справі:
Представник приватного підприємства виробничо-комерційної фірми «Промтехінвест» просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області витрати на сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу, надану адвокатом у суді у розмірі 7 000 грн, в підтвердження чого надано квитанцію платіжну інструкцію № 8 від 16.01.2024 року.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 21.01.2021 № 280/2635/20, відповідно до якого, за положеннями КАС України відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.
Суд враховує, що за вимогами процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Аналізуючи надані представником позивача докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції звертає увагу на таке.
Так, надаючи оцінку обставинам пов`язаності заявлених до відшкодування витрат з розглядом судом цієї справи, суд зазначає, що не відповідають ознакам «співмірності» такі складові заявлених представником позивача витрат на професійну правничу допомогу, як підготовка та написання відповіді на відзив та участь в судових засіданнях, а тому затрачений час та ресурси не є співмірними із складністю та характером наданих послуг.
Таким чином, сума судових витрат на правничу допомогу, яку представник позивача просить стягнути за рахунок відповідача, підлягає зменшенню у зв`язку з відсутністю ознак співмірності, визначених частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини застосовують, як джерело права.
Враховуючи вищенаведене та проаналізувавши предмет розглядуваного спору, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що відшкодуванню підлягають витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
Отже, позивачу належить присудити стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Зустрічний позов приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Промтехінвест" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.
Стягнути в дохід бюджету з приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Промтехінвест" (ЄРДПОУ: 31128563) податковий борг у сумі 3400,00 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Промтехінвест" судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шумей М.В.