Справа № 340/6353/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2024 року м. Дніпросправа № 340/6353/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року (суддя Пасічник Ю.П.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 08.08.2022 по 23.09.2022, а також з 18.10.2022 по 22.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 08.08.2022 по 23.09.2022, а також з 18.10.2022 по 22.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. №6204 від 07.12.2022 ОСОБА_1 дійсно в період з 23.07.2022 по 08.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. У зв`язку з отриманням бойової травми, з 08.08.2022 по 23.09.2022 та з 18.10.2022 по 22.11.2022 Позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Відповідно до епікризу №18691 перебував на стаціонарному лікуванні з 08.08.2022 року по 21.08.2022. Відповідно до виписки № 3693/22 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.08.2022 по 23.09.2022. Відповідно до виписки № 3343 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.10.2022 року по 22.11.2022 року. Відповідно до довідки про обставини травми №5136 від 05.05.2023, 26.07.2022 Позивач отримав травму за обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 ). Відтак, у зв`язку з отриманням бойової травми, Позивач набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022, за періоди стаціонарного лікування та перебування у відпустці за станом здоров`я. Невиплату військовою частиною додаткової винагороди за період лікування внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, вважає протиправною та безпідставною.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено всіх обставин, що мають значення для справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що позивач перебував на стаціонарних лікуваннях зокрема у періоди: 08.08.2022 23.09.2022, 18.10.2022 22.11.2022, що підтверджується змістом копій медичних документів, наданих ним в якості додатків до позовної заяви. До 05.05.2023 довідки ф.5 про обставини отримання позивачем поранення (контузії, травми, каліцтва), - не існувало, оскільки позивач не звертався до медичної частини військової частини НОМЕР_1 за її отриманням (про що, зокрема, його роз`яснено у відповіді за № 691/вих.ЗПІ/173 від 09.05.2023 на адвокатський запит його представника). Тому з огляду на вимоги п.7 Окремого доручення, п.11 Розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, додаткова винагорода позивачу за періоди його перебування на стаціонарному лікуванні, нараховуватися і виплачуватися до 05.05.2023 не могла. Вивченням зазначених у медичних документах даних про причини стаціонарного лікування позивача встановлено : - з 08.08.2022 по 21.08.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КПП «МКЛ № 4» м. Дніпро з діагнозом «Гостра реакція на стрес F 43.0. Загострення хронічного попереково-крижового радикуліту з ознаками остеохандрозу з килами м/х дисків 1.5-L6 з вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом внаслідок ОХХ. Гостра вертеброгенна двобічна цервікотораколгія. Спонділолістез 1.5»; - з 21.08.2022 по 23.09.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради» з діагнозом : «Стійкий помірно виражений розлад адаптації з вираженими іпохондричними включеннями, ускладнений стійкою інсомнією F43.2»; - з 18.10.2022 по 22.11.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Криворізька центральна районна лікарня» з діагнозом «Ураження поперекових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією. Нестабільний ОХЗ в поперековому відділ хребта. Полірадикулопатія спондилогенного генезу на рівні L4-S1». Вперше сукупність документів, що дозволяють зробити висновки про пов`язаність причин стаціонарного лікування з виконанням позивачем обов`язків з захисту Батьківщини посадовими особами військової частини НОМЕР_1 отримано вякості додатків до звернення позивача у травні 2023. Співставленням даних медичних документів зі змістом довідки ф.5, у якій викладено данні про те, яке саме захворювання позивача пов`язане захистом Батьківщини, встановлено, що захворювання, у зв`язку з якими позивач перебував на стаціонарному лікуванні у період з 18.10.2022 по 22.11.2022 з діагнозом, зазначеним у довідці ф.5 не збігається, і, отже данні про те, що таке захворювання пов`язане з виконанням ним обов`язків із захисту Батьківщини відсутні. Підстави для виплати позивачеві додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. за цей період відсутні. Суд першої інстанції на зміст діагнозу позивача у зв`язку з проходженням ним лікування з 18.10.2022 по 22.11.2022 уваги не звернув, дійшов помилкового висновку про те, що таке лікування пов`язане з отриманням «бойової травми». До подання позивачем зазначених документів (разом зі зверненням у травні 2023), посадові особи військової частини НОМЕР_1 не мали і не могли мати належних і допустимих документів про те, що факти стаціонарних лікувань позивача у цей спірний період були обумовлені травмою позивача, пов`язаною із захистом Батьківщини. За результатами вивчення наданих позивачем документів, командиром військової частини НОМЕР_1 ще 05.06.2023 - у наказі № 2089/нагп від 05.06.2023 визначено нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. (пропорційно дням) за період 09.08.2022 23.09.2022. Таким чином, ще до подання позовної заяви (датованої 01.08.2023), посадовими особами військової частини НОМЕР_1 вчинено дії щодо нарахування і виплати позивачу додаткової винагороди за вказаний спірний період, - про зобов`язання вчинити які позивач просить у позові. На виконання зазначеного наказу позивачеві у червні 2023 перераховано 104 018,12 грн. (з відрахуванням 1,5 % судового збору, з урахуванням положень абз.3 пп.1.7. п.1-16 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового кодексу України та того, що у цей період позивач безпосередню участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, не брав). Факту неправомірної відмови позивачу у виплаті додаткової винагороди у зазначеному розмірі та у зазначені ним періоди не існує.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача вказуючи на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність і обгрунтованість рішення суду, просить апеляцйну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено обставини, що мають значення для справи та надано їм належну юридичну оцінку. Зазначено, зокрема, що станом на час звернення позивача до суду у відповідача були наявні усі належні доказщи перебування позивача на стаціонарному лікуванні, а також на його адресу представником позивача разом з підтверджуючими документами було направлено відповідну заяву з проханням провести нарахування та виплату спірної додаткової грошової винагороди. Проте у спірний період позивачу не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткову винагороду передбачену Постанровою КМУ №168 за спірні періоди у зв`язку з перебуванням у відпустці внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини. Зважаючи на те, що позивач набув право на отримання додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період перебування на стаціонарному лікуванні, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, правильність застосування судом норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №6204 від 07.12.2022 ОСОБА_1 в період з 23.07.2022 по 08.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №5136 від 05.05.2023 солдат ОСОБА_1 26.07.2022 одержав: гостра реакція на стрес, стійкий помірно виражений розлад адаптації з вираженими іпохондричними включеннями ускладнений стійкою інсомнією. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 ).

Відповідно до епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18691 позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 08.08.2022 по 21.08.2022

Відповідно до виписки № 3693/22 перебував на стаціонарному лікуванні з 21.08.2022 по 23.09.2022.

Відповідно до виписки № 3343 перебував на стаціонарному лікуванні з 18.10.2022 по 22.11.2022.

13.03.2023 в інтересах позивача було направлено Адвокатський запит до відповідача.

29.05.2023 в інтересах позивача було направлено заяву до відповідача з вимогою, зокрема:

1. Нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в повному розмірі в період з 26.07.2022 по 22.11.2022, щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн, передбачені Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р, з урахуванням фактично виплачених сум.

2.Виготовити та направити довідку про нараховане та виплачене грошове забезпечення ОСОБА_1 .

3. Надати витяги із наказів про вибуття(прибуття) у відпустку за станом здоров`я ОСОБА_1 .

4. Обґрунтовану відповідь щодо вжитих Вами заходів та інформацію (документи) надати у скорочений строк, але не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї заяв

Відповідач листом від 09.05.2023 №691/ВихЗПІ/173, у відповідь на адвокатський запит зазначив наступне:

«…Підставою для видання наказу, щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень є довідка про отримання поранення (травми, контузії каліцтва), визначена Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ, за твердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини де проходить службу військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини. Довідку про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) солдат ОСОБА_1 може отримати, звернувшись до медичної роти військової частини НОМЕР_1 . Перерахунок, та виплата додаткової винагороди молодшому сержанту ОСОБА_1 відбудеться на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди на період дії військового стану», а також надав Витяги з наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині та по особовому складу) стосовно проходження військової служби позивачем, довідку від 09.05.2023 №691/ВихЗПІ/173/1, Довідку про обставини травми від 05.05.2023 №5136».

У відповідь на заяву в інтересах позивача від 29.05.2023 відповідач надав: Витяг з наказу командира військової, частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 22.07.2022 №145; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.08.2022 №151; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2022 №146, довідку про нарахування та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди.

Оскільки позивачу не нараховано та не виплачено у належному розмірі додаткової винагороди передбачену Постановою КМУ №168 за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 та з 18.10.2022 по 22.11.2022 у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, останній звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступе.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

За визначенням ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 3 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України «Про оборону України», «Про Збройні Сили України», «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Стаття 40 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначає, що гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України «Про Збройні Сили України», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей» та іншими законами.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з положенням ч.4 ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197(в редакції чинній на момент виникнення спільних правовідносин) (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168).

Пунктом 1-1 Постанови №168 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 836 від 09.08.2023 (Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року)) установлено, що на період воєнного стану:

військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно, а також у складі командування та штабу військової частини (зведеного підрозділу) (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), виплачується додаткова винагорода у розмірі 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань відповідно до умов, визначених Міністерством оборони;

військовослужбовцям, які здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.

Згідно пункту 1-2 Постанови №168 (із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 836 від 09.08.2023 (Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року)) виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини (виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

З аналізу пункту 1-2 Постанови №168 вбачається встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до частини 4 статті 9 Закону № 2011, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 № 248/1298 та від 18.04.2022 № 248/1529.

В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) - особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн. виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України №6204 від 07.12.2022 ОСОБА_1 в період з 23.07.2022 по 08.08.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

У позові позивачем зазначено, що у зв`язку з отриманням бойової травми, з 08.08.2022 по 23.09.2022 та з 18.10.2022 по 22.11.2022 позивач проходив лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18691 позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я в період з 08.08.2022 по 21.08.2022 із діагнозом: Гостра реакція на стрес, загострення хронічного поперково-крижового радікуліту з ознаками остеохандрозу з килами м/х дисків 1.5- L-6 з вираженим больовим та м`язово-тонічним синдромом внаслідок ОХХ. Гостра вертеброгенна двобічна цервікотораколгія. Спонділолістез 1.5».

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3693/22 позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я в період 21.08.2022 по 23.09.2022 із діагнозом: стійкий помірно виражений розлад адаптації з вираженими іпохондричними включеннями, ускладнений стійкою інсомнією F43.2.

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3343 позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я в період 18.10.2022 по 22.11.2022 із діагнозом: ураження поперкових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією.

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №5136 від 05.05.2023 солдат ОСОБА_1 26.07.2022 одержав: гостра реакція на стрес, стійкий помірно виражений розлад адаптації з вираженими іпохондричними включеннями ускладнений стійкою інсомнією. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі АДРЕСА_1 ).

Беззаперечним є той факт, що позивач за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди розмірі 100000,00 грн, як такий, що отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини у спірний період, оскільки лікування пов`язане саме з отриманим поранням.

Крім того, зважаючи на наявність довідки про обставини травми №5136 від 05.05.2023, у відповідача були наявні підстави для виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за час його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 , включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, що також не заперечується відповідачем в апеляційній скарзі.

Доказів нарахування та виплати позивачу у належному розмірі додаткової винагороди передбаченої Постановою КМУ №168 за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 до суду першої інстанції надано не було.

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, що нарахування позивачеві додаткової допомоги за період 09.08.2022 по 23.09.2022 Військовою частиною НОМЕР_1 не було здійснено, оскільки у відповідача не було в наявності всіх документів для визначення характеру захворювання, причинного зв`язку тощо.

До апеляційної скарги відповідачем надано довідку від 20.09.2023 № 105/ФЕС надану в тому, що ОСОБА_1 у червні 2023 року донараховано та виплачено додаткову допомогу в розмірі 104 018,12 грн, згідно постанови КМУ № 168 від 28.08.2022 за період з 09.08.2022 по 23.09.2022 (стаціонарне лікування). Підстава наказ № 2089/нагд від 05.06.2023. Однак, рішення судом першої інстанції було ухвалено 05.09.2023.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що фактична виплата позивачу такої додаткової винагороди відповідачем не підтверджена належними доказами, зокрема відсутня інформація щодо дати перерахування належної суми на картковий особовий рахунок військовослужбовця.

Також, колегія суддів завертає увагу на те, що відповідно до епікризу із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №18691 позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я саме в період з 08.08.2022 по 21.08.2022 та в період з 21.08.2022 по 23.09.2022, тоді як в довідці від 20.09.2023 № 105/ФЕС зазначено про донарахування додаткової винагороди за період з 09.08.2022 по 23.09.2022.

При цьому, суд звертає увагу, що у відзиві на апеляційну скаргу представник позивача стверджує про безпідставність доводів апеляційної скарги та у відзиві відсутня інформація щодо нарахування і виплати спірної винагороди за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 позивачу в належному розмірі.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги щодо нарахування і виплати позивачу спірної винагороди за період з 08.08.2022 по 23.09.2022 обгрунтовано задоволені судом першої інстанції.

Стосовно періоду з 18.10.2022 по 22.11.2022 колегія суддів зазначає наступне.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі Порядок №260) визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 10 розділу 34 Порядку №260 у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3343 позивач проходив стаціонарне лікування в закладах охорони здоров`я в період 18.10.2022 по 22.11.2022 із діагнозом: ураження поперкових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією.

Тобто вказане захворювання позивача не пов`язане із отриманням травми 26.07.2022, яке визначено у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 05.05.2023.

Висновку ВЛК, що ураження поперкових і інших міжхребетних дисків з радикулопатією пов`язане із захистом Батьківщини немає.

Враховуючи те, що стаціонарне лікування в період з 18.10.2022 по 22.11.2022 позивача не є таким, що пов`язане із пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн за такий період відповідачем правомірно не здійснювалася. Відповідно підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач в період з 18.10.2022 по 22.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, отриманим під час захисту Батьківщини, внаслідок чого було задоволено вимогу позивача щодо виплати йому додаткової винагороди з розрапхунку 100000 грн за цей період.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що має наслідком скасування рішення суду першої інстанції в зазначеній частині та ухвалення нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року скасувати в частині задоволених позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період 18.10.2022 по 22.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, за період з 18.10.2022 по 22.11.2022, з урахуванням фактично виплачених сум.

Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в цій частині.

В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров