Справа № 140/31190/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання

27 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/31190/23
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Смокович В.І., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника позивача про розгляд справи в загальному позовному провадженні в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та скасування п.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 Про результати проведення службового розслідування №60 від 25.08.2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.02.2024 позовну заяву було залишено без руху та встановлено представнику позивача, адвокату Світлицькій Зоряні Олександрівні, строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме сплатити судовий збір у сумі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) і надати до суду оригінал відповідного розрахункового документу (квитанції, платіжного доручення тощо), та надати письмові докази які підтверджують обставину, що саме 30.09.2023 ОСОБА_1 стало відомо про наказ командира військової частини НОМЕР_1 №60 Про результати проведення службового розслідування, десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 22.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

На адресу суду 14 березня 2024 року від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження за участю (викликом сторін), вмотивоване тим, що з метою ефективного захисту прав позивача, дотримання принципів адміністративного судочинства та належного доступу до правосуддя, можливість допитати свідків розгляд справи повинен здійснюватися саме в такому порядку.

Представником військової частини НОМЕР_1 18 березня 2024 року подано заперечення на клопотання (заяву) представника позивача, у якій просить відмовити у розгляді справи з викликом сторін за правилами загального позовного провадження.

Вирішуючи подане клопотання, суд керується наступним.

Відповідно до частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Таким чином, розгляд заявленого клопотання за встановленим судом порядком проведено у письмовому провадженні.

Суд, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання, з огляду на таке.

Згідно із частиною другою статті 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

За приписами частини п`ятої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

На думку суду, подане клопотання не містить належних підстав, тобто, у ньому не вказано, для встановлення яких саме обставин, виходячи із характеру спірних правовідносин та предмету доказування, необхідно розглянути справу саме в судовому засіданні, та що об`єктивно перешкоджає розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у ній доказів та заяв по суті справи.

При цьому, позивач/представник може реалізувати своє право на викладення у письмовій формі своїх вимог, заперечень, аргументів, пояснень та міркувань, подавши суду заяви по суті справи або додаткові пояснення щодо окремого питання (стаття 159 КАС України), а також подати додаткові докази (статті 79 КАС України) або звернутися до суду із клопотанням про витребування додаткових доказів (стаття 80 КАС України).

Суд також звертає увагу, що усні пояснення учасників справи не належать до засобів доказування згідно із частиною другою статті 72 КАС України.

Отож при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Слід вказати, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі Axen v. Germany, заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року Varela Assalino contre le Portugal, заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які можуть бути висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

При цьому, представник позивача, звернувшись до суду із клопотанням про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін, не навела достатніх обґрунтувань доцільності такого розгляду, а саме в чому полягає складність даної справи чи інших обставин, що свідчать про доцільність розгляду справи з викликом сторін.

Відтак, дана справа є справою незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, тому відсутні підстави для розгляду цієї справи в судовому засіданні та за правилами загального позовного провадження, у зв`язку із чим у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін належить відмовити.

Також, 26.10.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про виклик свідків, а саме ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: в/ч НОМЕР_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; місце роботи: в/ч НОМЕР_3 ; адреса перебування: м. Сватове, Луганська область; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце роботи: в/ч НОМЕР_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце роботи: в/ч НОМЕР_4 , адреса перебування: м. Сватове, Луганська область; ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце роботи: в/ч НОМЕР_4 , адреса перебування: м. Сватове, Луганська область; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце роботи: в/ч НОМЕР_3 , адреса перебування: м. Сватове, Луганська область.

В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача вказала, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, в якості свідків мають бути викликані та допитані вищезазначені особи.

Відповідно до частин першої-другої статті 65 КАС України визначено, що як свідок в адміністративній справі судом може бути викликана будь-яка особа, якій відомі обставини, що належить з`ясувати у справі. Свідок викликається в судове засідання з ініціативи суду або учасників справи. Учасник справи, заявляючи клопотання про виклик свідка, повинен зазначити його ім`я, місце проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання.

Згідно зі статтею 91 Кодексу адміністративного судочинства України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до частин першої-другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина друга даної статті формує інше правило допустимості доказів коли законом передбачено, що конкретні обставини можуть встановлюватися лише певними засобами доказування. Це означає, що використання інших доказів робить їх недопустимими.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та те, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, суд вважає, що представник позивача у своєму клопотанні про виклик свідків у справі №140/31190/23 не довела необхідності встановлення судом із показів свідка обставин, які можуть бути встановлені лише під час допиту свідків, в зв`язку із чим, вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 65, 91- 92, 241-243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін та заяви про виклик свідків - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя В.І. Смокович