Справа № 140/5371/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5371/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ) про визнання протиправними та скасування постанов.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.01.2023 посадовою особою Відділу складено акт № 333685 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Згідно із відомостями акту № 333685 від 23.01.2023 здійснювалася перевірка транспортного засобу IVECO, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 . Під час здійснення перевезень пасажирів за маршрутом «Тернопіль-Варшава» виявлено порушення, а саме: статей 34, 53 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ). При виконанні міжнародних перевезень за вказаним маршрутом у водія відсутній дозвіл іншої країни, на території якої буде здійснюватися перевезення, білетно-касова документація, тахокарти водія за попередні 28 днів, відповідальність за що передбачена абзацами шостим, одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

За результатами розгляду справи та на підставі акту № 333685 Відділом відносно позивача винесено 29 постанов на загальну суму штрафу 53040,00 грн, а саме: постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № 350858, якою передбачено штраф в розмірі 34000,00 грн за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 53 Закону № 2344-ІІІ, та постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 №350844, №350845, №350846, №350847, №350848, №350849, №350850, №350851, №350852, №350853, №350854, №350855, №350856, №350857, №350872, №350873, №350874, №350875, №350876, №350877, №350878, №350879, №350880, №350881, №350882, №350883, 350884, №350885, якими за управління ТЗ без щоденних листків режимів праці та відпочинку водія застосовано штраф в розмірі по 680,00 грн, на загальну суму 19040,00 грн.

Позивач зазначає, що в акті № 333685 вказано про два правопорушення, проте відповідачем з незрозумілих причин застосовано 29 штрафів та винесено 29 постанов (одну згідно з абзацом шостим статті 60 Закону № 2344-ІІІ та 28 згідно з абзацом одинадцятим статті 60 Закону № 2344-ІІІ), які є протиправними та необґрунтованими, з огляду на таке.

Позивач стверджує, що доводи відповідача про відсутність дозволу іншої країни на, території якої буде здійснюватися перевезення, є надуманими, оскільки без дозволу № 4994, який виданий 19.01.2023 Республікою Польща, водій не зміг би здійснити рейс «Тернопіль-Варшава» та перетнути кордон. При здійсненні міжнародного пасажирського перевезення білетно-касова документація була в наявності та надавалася 27.02.2023 при розгляді справи з усіма іншими документами, проте пояснення та документи не були враховані при винесенні постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу.

Стосовно постанов від 27.02.2023 № № 457, 85, за якими притягнуто до відповідальності у зв`язку з відсутністю тахокард у водія ОСОБА_2 за 28 днів, то позивач зазначає, що відповідач не конкретизував, за який день винесені постанови, неможливо встановити, чи за здійснення міжнародних перевезень чи внутрішніх.

Санкція статті 60 Закону № 2344-ІІІ визначає порушення у множині («управління транспортними засобами»), а тому має застосовуватись один адміністративно-господарський штраф. Таке порушення, як управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є одним порушенням, за яке встановлено одну санкцію у вказаному розмірі. Крім того, Бланком діяльності належним чином підтверджено той факт, що управління транспортним засобом водієм у зазначені дні не здійснювалося. Не виконуючи протягом певного періоду обов`язку ведення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку, перевізник вчиняє продовжуване порушення, а враховуючи той факт, що у водія були наявні підтвердження щодо його режиму праці та відпочинку порушення взагалі відсутнє.

Позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови Відділу про застосування адміністративно-господарського штрафу № 350858, № 350844, № 350845, № 350846, № 350847, № 350848, № 350849, № 350850, № 350851, № 350852, № 350853, № 350854, № 350855, № 350856, № 350857, № 350872, № 350873, № 350874, № 350875, № 350876, № 350877, № 350878, № 350879, № 350880, № 350881, № 350882, № 350883, № 350884, № 350885 від 27.02.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 65).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 67-75) представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних постанов.

Вказує, що 23.01.2023 посадовою особою Укртрансбезпеки ОСОБА_4 , на підставі направлення на рейдову перевірку № 013476 від 23.01.2023 та тижневого графіка перевірок, проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо ФОП ОСОБА_1 . Під час зазначеної перевірки було виявлено, що під час здійснення міжнародних перевезень пасажирів по маршруту «Тернопіль-Варшава» відсутні тахокартки (щоденні реєстраційні листки режимів праці та відпочинку) за попередні 28 днів, дозвіл країни, по території якої буде здійснюватися перевезення (Республіки Польща), білетно-облікова документація, що зафіксовано в акті № 333685 від 23.01.2023.

Відносно здійснення автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листів режимів відпочинку та праці одного з водіїв транспортного засобу за період з 26.12.2022 по 22.01.2023, то представник відповідача звертає увагу суду, що зазначені документи мають бути у водія під час перевезень, їх заповнення є щоденним обов`язком водія, а тому відсутність таких є підставою для застосування санкцій окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом.

Стосовно Бланку підтвердження діяльності, то такий не є належно оформлений та відображає неправдиву інформацію щодо діяльності водія протягом періоду з 26.12.2022 по 22.01.2023, оскільки згідно з наказом № Т/К-3 водій перебував у щорічній додатковій відпустці з 23.12.2022 по 22.01.2023, про що має бути зазначена інформація у Бланку підтвердження діяльності, а не в очікуванні з 26.12.2022 по 22.01.2023.

В матеріалах справи наявні також інші заяви по суті справи та додаткові письмові пояснення, у яких сторони підтвердили правову позицію, викладену у позові та відзиві, а саме: позивач подав до суду відповідь на відзив та письмові пояснення (а. с. 91-97, 107-109, 119-120, 128-131); представник відповідача письмові пояснення (а. с. 100-103, 112-115, 123-124).

Ухвалою суду від 28.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що посадовою особою Відділу проведена рейдова перевірка (місце перевірки: АВ Луцьк, вул. Конякіна), про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 23.01.2023 № 333685 (а. с. 19, 76).

Вказаним актом рейдової перевірки встановлено, що водій ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом автобусом марки IVECO, н.з. НОМЕР_1 , що належить ФОП ОСОБА_1 , виконував міжнародні перевезення пасажирів за маршрутом «Тернопіль-Варшава», та перевіркою зафіксовано порушення статей 34, 53 Закону № 2344-ІІІ, а саме при виконанні міжнародних перевезень пасажирів регулярного маршруту «Тернопіль-Варшава» у водія відсутні: 1) дозвіл іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення; 2) білетно-облікова документація; 3) тахокарти водія за 28 попередні дні.

Акт перевірки підписаний водієм, у графі «пояснення водія про причини порушення» вказав, що «Курсуємо по маршруту другий день. Не курсували з 03.12.2022 по 22.01.2023 в зв`язку з відсутністю дозволу. Листок вихідного дня є, але диспетчер поставив помилково не те число».

Постановою начальника Відділу про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № 350858 за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 53 Закону № 2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом шостим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, з перевізника ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн (а. с. 20).

Постановами начальника Відділу про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № № 57, 85, за управління ТЗ без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія, відповідальність за яке передбачена абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, з перевізника ОСОБА_1 стягнуто адміністративно-господарський штраф в розмірі 680 грн за кожною постановою (а. с. 30-57).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 1 Закону № 2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами частин сімнадцятої, вісімнадцятої, двадцять першої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

За змістом частини четвертої статті 53 Закону № 2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу;

список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

білетно-облікову документацію;

схему маршруту.

Згідно із абзацами шостим, одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за:

виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 14 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), передбачено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами абзаців першого, другого пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Згідно із пунктами 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

При вирішенні спору в частині правомірності прийняття постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № № 57, 85 суд враховує таке.

Вказаними постановами з відповідача стягнуто адміністративно-господарський штраф в розмірі 680 грн за кожною постановою за управління ТЗ без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку водія, відповідальність за яке передбачена абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Аналіз абзацу одинадцятого частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ дає підстави дійти висновку, що до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що становить 680,00 грн) за: (1) управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи (2) вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або (3) без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Згідно із частиною сьомою статті 53 Закону № 2344-ІІІ у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.

За правилами частини восьмої статті 53 Закону № 2344-ІІІ водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція № 385), цю Інструкцію розроблено відповідно до вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі ЄУТР), Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, а також Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Згідно із пунктом 1.4 розділу І Інструкції № 385 у цій Інструкції терміни вживаються у такому значенні:

картка картка контрольного пристрою (тахографа) з вбудованою мікросхемою, призначена для використання в цифровому тахографі;

контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв;

тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Пунктом 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до пункту 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Поправкою № 6 до ЄУТР з 20.12.2010 установлено, що загальна кількість тахограм у водіїв має складати 29 тахограм (тобто за поточний день та попередні 28 календарних днів). У разі відсутності тахокарт за попередні 28 календарних дні до контролю надається Бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, у зв`язку з тим, що тахограми та роздруківки даних роботи тахографа (у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом) є носієм інформації про дотримання водіями режиму праці та відпочинку, їх відсутність під час державного контролю підтверджує порушення режиму праці та відпочинку водіями транспортних засобів. Водночас, відсутність необхідної кількості тахокарт у водія можна підтвердити Бланком підтвердження діяльності, що затверджений Поправкою № 6 до ЄУТР, а також іншими документами (листок непрацездатності, наказ на відрядження, наказ на відпустку, тощо). Тобто, під час перевірки водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки або Бланк підтвердження діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що під час рейдової перевірки у водія автобуса ОСОБА_2 за попередні 28 днів (з 26.12.2022 по 22.01.2023) були відсутні щоденні реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водія, чого позивач не заперечує.

Стосовно цього порушення в акті перевірки від 23.01.2023 № 333685 водій надав пояснення про те, що «за вказаним маршрутом курсує другий день; не курсували з 03.12.2022 по 22.01.2023 у зв`язку із відсутністю дозволу; листок вихідного дня є, але диспетчер поставив не те число».

У позовній заяві позивач зазначив, що під час перевірки водій ОСОБА_2 мав в наявності та надав посадовій особі Укртрансбезпеки ОСОБА_4 бланк підтвердження діяльності від 24.01.2023 про те, що з 27.12.2022 (21:35) по 24.01.2023 (6:35) не здійснював керування транспортним засобом. При цьому, в Бланку підтвердження діяльності випадково допущено помилку, а саме по дату 24.01.2023 замість 23.01.2023, та про цю помилку водій надав пояснення. Посадова особа могла наявність помилки не трактувати як факт відсутності тахокарт за попередні 28 днів. Після виявленої помилки водію в терміновому порядку здійснили заміну бланку підтвердження діяльності та виправили помилку.

Позивач також стверджує, що відсутність факту керування (управління) транспортним засобом підтверджується тим, що з 23.12.2022 по 22.01.2023 водій ОСОБА_2 перебував у відпустці згідно із наказом № Т/К-3 від 22.12.2022.

Позиція відповідача полягає в тому, що Бланк підтвердження діяльності містить суттєві недоліки та не відповідає вимогам ЄУТР, такий документ не має юридичної сили. Бланк підтвердження водія, наданий під час перевірки, не містить інформації щодо початку роботи водія у позивача. Крім того, він підписаний 24.01.2023 (датою, яка ще не настала на момент перевірки), у ньому зазначено, що водій був в очікуванні, що не є тотожним відпустці, а вказана у бланку дата з 23.12.2022 по 22.01.2023 не відповідає даті відпустці, зазначеній у наказі № Т/К-3.

При вирішенні спору суд враховує, що під час перевірки водій надав Бланк підтвердження діяльності, з якого вбачається, що у період з 21:35 27.12.2022 до 6:30 24.01.2023 водій ОСОБА_5 перебував в очікуванні (а. с. 60). Крім того, позивач подав копію наказу № Т/К-3 від 22.12.2022 про надання водію ОСОБА_2 щорічної відпустки з 23.12.2022 по 22.01.2023 (а. с. 59). На момент проведення перевірки тахокарта за поточний день у водія була в наявності (а. с. 81).

На думку суду, у діях перевізника ФОП ОСОБА_1 відсутній склад порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ (тобто, управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за 28 днів, що передували дню проведення перевірки), оскільки під час перевірки водій надав Бланк підтвердження діяльності, що відповідає вимогам Поправки № 6 до ЄУТР.

При цьому, наявність у вказаному Бланку підтвердження діяльності описки щодо дати (24.01.2023) не впливає на зазначений висновок суду з огляду на те, що з наказу від 22.12.2022 № Т/К-3 (а. с. 59) та пояснень водія, зафіксованих в акті перевірки (а. с. 19), вбачається, що у дні, які передували дню перевірки, водій не виконував перевезення пасажирів (зокрема, у зв`язку із відсутністю дозволу). Додатково пояснення водія про причини невиконання пасажирських перевезень (відсутність дозволу) підтверджуються копією дозволу Республіки Польща від 19.01.2023 № 4944, з якого вбачається надання права ОСОБА_1 на здійснення пасажирських перевезень за маршрутом «Варшава-Тернопіль», починаючи з 19.01.2023 (а. с. 23-24).

Суд наголошує на тому, що окремі недоліки, які мали місце при заповненні Бланку підтвердження діяльності (тобто, документу, який передбачений ЄУРТ, але офіційний переклад якої у чинній редакції на українську мову відсутній, про що представник відповідача вказує у відзиві на позовну заяву), не дає підстав стверджувати, що такий документ взагалі був відсутній на момент перевірки чи він не має юридичної сили.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, під час судового розгляду справи відповідач не довів наявності у діях позивача складу правопорушення, відповідальність за яке передбачена абзацом одинадцятим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ (тобто, управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за 28 днів, що передували дню проведення перевірки), у зв`язку із чим позовні вимоги про визнання протиправними та скасування оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № № 57, 85 підлягають до задоволення.

При вирішенні спору в частині правомірності прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № 350858 суд враховує таке.

Вказаною постановою від 27.02.2023 № 350858 з перевізника ОСОБА_1 , відповідно абзацу шостого частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 34000,00 грн за таке порушення: відсутні документи, перелік яких визначений статтею 53 вказаного Закону (а. с. 20). З акту перевірки від 23.01.2023 № 333685 вбачається, що при виконанні міжнародних перевезень пасажирів регулярного маршруту «Тернопіль-Варшава» у водія відсутні: 1) дозвіл іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення; 2) білетно-облікова документація (а. с. 19).

Відповідно до частини четвертої статті 53 Закону № 2344-ІІІ при виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати, зокрема, дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення, та білетно-облікову документацію, а абзацом шостим частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ до автомобільних перевізників застосовується адміністративно-господарський штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто, 34000 грн) за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону.

Стосовно правових підстав для притягнення до відповідальності за відсутність білетно-облікової документації суд зазначає, що у Законі № 2344-ІІІ не розкрито зміст поняття «білетно-облікова документація».

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.12.2006 № 1133 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2006 за № 1333/13207) були затверджені типові форми документів для регулярних пасажирських перевезень у міжнародному сполученні дорожній лист автобуса в міжнародному сполученні, квитково-касовий лист (для міжнародного сполучення), та Інструкція про порядок їх використання. Проте, наказом Міністерства інфраструктури України від 12.06.2014 № 249 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24.06.2014 за № 685/25462) наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 01.12.2006 № 1133 визнано таким, що втратив чинність.

Тобто, як станом на день проведення перевірки, так і на час судового розгляду справи відсутня законодавчо затверджена форма білетно-облікової документації, а також порядок її використання.

Водночас, позивач стверджує, що веде білетно-облікову документацію, яка була наявна на момент проведення перевірки, на підтвердження чого надав копію квитково-касового листа від 23.01.2023 за маршрутом «Тернопіль-Варшава» про продаж 7 квитків на загальну суму 3800,00 грн (а. с. 26-27).

Верховний Суд у постанові від 17.07.2018 у справі № 802/1836/17-а вказав про відсутність підстав для застосовування адміністративно-господарського штрафу з приводу відсутності у водія автобусу квитково-касового листа, оскільки форма та порядок ведення зазначеного документу не передбачені чинним законодавством.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № 350858 в частині застосування штрафу за виконання міжнародних перевезень пасажирів без білетно-облікової документації була винесена відповідачем за відсутності належних правових підстав, позаяк відсутня законодавчо затверджена форма білетно-облікової документації та порядок її використання, а положення частини четвертої статті 53 Закону № 2344-ІІІ в частині зобов`язання водія мати білетно-облікову документацію суперечать загальним принципам правової визначеності. Крім того, суд бере до уваги, що у позивача був наявний на спірний маршрут квитково-касовий лист.

Стосовно фактичних підстав для притягнення до відповідальності за відсутність дозволу іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення, суд зазначає таке.

Позивач вказане порушення заперечує та стверджує, що при виконанні міжнародних перевезень рейсом «Тернопіль-Варшава» 23.01.2023 всі документи, які визначені статтею 53 Закону № 2344-ІІІ, були в наявності, на підтвердження чого надав дозвіл Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 (а. с. 23-24).

Позиція відповідача полягає у тому, що дозвіл іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення, повинен бути наявний на момент проведення перевірки, проте дозвіл Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 до перевірки наданий не був.

Суд погоджується із позицією відповідача про те, що дозвіл іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення, повинен бути наявний на момент проведення перевірки.

Водночас, на думку суду, факт відсутності зазначеного дозволу на момент проведення перевірки належними та допустимими доказами не доведений.

Так, у матеріалах справи наявний дозвіл Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 з додатком до нього розкладом маршруту «Варшава Тернопіль» (а. с. 23-24).

Відповідач не заперечує, що вказаний дозвіл Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 стосується саме того міжнародного перевезення пасажирів, що здійснював перевізник 23.01.2023 під час проведення рейдової перевірки.

При цьому, з акту перевірки від 23.01.2023 № 333685 вбачається, що перевірка була розпочата на автовокзалі у м. Луцьку о 10:10, та вказаний час відповідає часу прибуття-відправлення з АС «Луцьк» (10:00-10:10), що зазначений у додатку до дозволу Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 розкладі маршруту «Варшава Тернопіль Варшава» (а. с. 24), а також у розкладі руху автобусів на міжнародному маршруті м. Тернопіль (Україна) м. Варшава (Республіка Польща), що є додатком до дозволу Міністерства інфраструктури України АІ № 003996, виданого ФОП ОСОБА_1 (а. с. 21-22).

Суд також бере до уваги доводи позивача про те, що без вказаного дозволу водій при виконанні рейсу «Тернопіль-Варшава» не зміг би перетнути кордон, тому відсутність зазначеного дозволу у водія неможлива. Крім того, матеріали справи свідчать про те, що перевізник, з урахуванням заміни транспортного засобу у м. Ковелі, здійснив 23.01.2023 міжнародне перевезення пасажирів за маршрутом «Тернопіль-Варшава».

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки за виконання міжнародних перевезень пасажирів без білетно-облікової документації штраф було застосовано за відсутності належних правових та фактичних підстав, а факт здійснення міжнародного перевезення пасажирів без дозволу іноземної країни, на території якої буде здійснюватися перевезення (зокрема, відсутність дозволу Республіки Польща № 4944 від 19.01.2023 на момент проведення перевірки) належними та допустимими доказами не доведений, тому позовні вимоги про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27.02.2023 № 350858 також підлягають до задоволення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, оскільки при зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 1073,60 грн відповідно до квитанції від 27.03.2023 (а. с. 14, 64), тому на його користь необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у вказаній сумі.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 27 лютого 2023 року №350844, №350845, №350846, №350847, №350848, №350849, №350850, №350851, №350852, №350853, №350854, №350855, №350856, №350857, №350858, №350872, №350873, №350874, №350875, №350876, №350877, №350878, №350879, №350880, №350881, №350882, №350883, 350884, №350885.

Стягнути з Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (43020, Волинська область, м. Луцьк, вул. Підгаєцька, 3) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх