Справа № 120/17060/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 березня 2024 р. Справа № 120/17060/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ФОП ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2023 року Головним управлінням ДПС у Вінницькій області проведена камеральна перевірка ФОП ОСОБА_1 з питання своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, за результатами якої складений Акт від 04.04.2023 № 5228/02-32-24-08/. З урахуванням Акта перевірки на підставі статей 122, 124, пункту 129.6 статті 129 Податкового кодексу України відповідач 02.06.2023 прийняв податкове повідомлення-рішення № 00/8322/2408 про нарахування ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 7988,61 грн за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання. Позивач вважає протиправним спірне ППР, оскільки ним своєчасно та у повному обсязі був сплачений податок на додану вартість, визначений у податковій декларації з податку на додану вартість за лютий 2021 року.

Ухвалою від 17.11.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема зазначив, що визначена платником податку в поданій ним податковій декларації сума податкового зобов`язання підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 статті 203 для подання податкової декларації (пункт 203.2 статті 203 Кодексу). При цьому, ФОП ОСОБА_1 в порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 розділу V ПК України несвоєчасно сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ, що й послугувало підставою для застосування фінансових санкцій.

Крім того, представник відповідача вказав, що акт перевірки направлено ФОП ОСОБА_1 належним чином, однак ним не отримано з невідомих для контролюючого органу причин.

Також, стороною відповідача подано клопотання про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований 09.12.2022 як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Вінницькій області, є платником податку на додану вартість.

04.04.2023 ГУ ДПС у Вінницькій області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 статті 20 розділу І ПК України, в порядку, встановленому п. 76.1 ст.76 та відповідно до п.п.75.1.1 п.75 ст.75, ст.86 ПК України проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість (далі - ПДВ) із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) за лютий 2021 року, визначеного згідно декларації по ПДВ № від 19.03.2021 по терміну сплати 30.03.2021, поданої ФОП ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

За результатами камеральної перевірки складено акт №5228/02-32-24-08/ від 04.04.2023, який надіслано засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення), однак відправлення було повернуто відправнику з позначкою за закінченням терміну зберігання 15.05.2023, що підтверджується копією конверту та корінця поштового повідомлення.

Даним актом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 в порушення п.57.1 ст.57, п.203.2 ст.203 розділу V Кодексу несвоєчасно сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання з ПДВ, що свідчить про неналежне виконання податкового обов`язку зі сплати в повному обсязі сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

На підставі висновків вказаного акту перевірки Головним управлінням ДПС у Вінницькій області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.06.2023 №00/8322/2408, яким ФОП ОСОБА_1 зобов`язано сплатити штраф у розмірі 25% у сумі 7988,61 грн. відповідно за затримку сплати узгодженого грошового зобов`язання на 1 календарний день.

Отже, спір між сторонами виник з підстав правомірності та обґрунтованості винесення відповідачем ППР від 02.06.2023 про застосування штрафних санкцій.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 31.1 ст. 31 ПК України, строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 ПК України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Відповідно до п.203.2 ст.203 ПК України сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

В свою чергу, згідно п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Разом з тим, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем (п.49.20 ст.49 ПК України).

В даному випадку, судом встановлено, що 19.03.2021 ФОП ОСОБА_1 подано до податкового органу податкову декларацію з ПДВ за лютий 2021 року.

В даному випадку, останній день строку подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2021 року припадає на 20.03.2021, який є вихідним днем (субота).

Отже, з урахуванням приписів п.49.20 ст.49 ПК України, останнім днем строку подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2021 року вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 22.03.2021.

Відповідно, сума податкового зобов`язання, зазначена позивачем в поданій ним податковій декларації за лютий 2021 року, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, яким в даному випадку є 22.03.2021. Таким чином, граничним строком сплати визначених позивачем в податковій декларації з ПДВ за лютий 2021 року суми податкового зобов`язання є 01.04.2021.

Враховуючи зазначене вище, суд дійшов висновку, що податковий орган, встановлюючи граничний строк подання позивачем податкової декларації з ПДВ за податковий період лютий 2021 року, а саме: 30.03.2021, діяв не у спосіб, що визначений Податковим кодексом України.

В даному випадку, з матеріалів справи слідує, що узгоджена сума грошового зобов`язання з ПДВ в розмірі 31995,00 позивачем сплачена 31.03.2021, тобто у строки передбачені п.203.1 ст.203 ПК України, з особливостями визначеними п.49.20 ст.49 ПК України.

Відтак, з урахуванням встановлених вище обставин, суд погоджується з доводами позивача щодо своєчасної сплати визначених в податковій декларації з ПДВ за податковий період лютий 2021 року суми податкового зобов`язання та, як наслідок, відстуність підстав для застосування до позивача визначених в спірному ППР фінансових санкцій.

З огляду на зазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а спірне податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Вінницькій області від 02.06.2023 №00/8322/2408 таким, що підлягає скасуванню.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення даного адміністративного позову.

Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн., суд зазначає наступне.

Пункт 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою та другою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та від 22 грудня 2018 року у справі №826/856/18.

Отже, на підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, акт приймання виконаних робіт, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивач надав суду лише ордер серії АВ №1102000 від 13.11.2023.

Слід зазначити, що додані до позовної заяви докази не підтверджують отримання позивачем професійної правничої допомоги, пов`язаної з розглядом цієї справи; у справі відсутній детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, а також докази про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги.

Таким чином, суд відмовляє у стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу, посилання на понесення яких містяться в мотивувальній частині позовної заяви.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 00/8322/2408 від 02.06.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ ВП 44069150)

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна