Справа № 400/13010/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р. № 400/13010/23
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Варшавська, 3-Б,смт Макарів,Київська обл., Бучанський р-н,08001, вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Київська обл., Фастівський р-н,08500 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 1) визнати протиправним рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови у перерахунку її пенсії, з урахуванням заробітної плати за період з 01.10.2002 по 01.04.2014 у ТОВ фірма "Шанс; 2) зобов`язати Головне управління ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 із урахуванням заробітної плати у ТОВ фірма "Шанс" з 01.10.2002 по 31.12.2002 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб від 01.10.2002 по 31.12.2008 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб від 28.02.2003, за період з 01.01.2003 по 31.12.2003 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб від 25.02.2004, за період з 01.01.2008 по 31.12.2008 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб від 10.03.2009 рік, за період з 01.01.2004 по 31.12.2004 на підставі довідок про доходи фізичної особи №16, за період з 01.01.2005 по 31.12.2005 рік на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №13, за період з 01.01.2006 року по 31.12.2006 №12 від 06.03.2007, за період з 01.01.2007 року по 31.12.2007 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №13 від 1.02.2008, за період з 01.01.2009 по 31.12.2009 рік на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 11.04.2013, за період з 01.01.2010 по 31.12.2010 п на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 06.12.2012, за період з 01.01.2011 по 31.12.2011 рік на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 06.12.2012, за період з 2012 по 31.12.2012 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 22.03.2014, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 22.03.2014, за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 на підставі реєстру даних про доходи фізичних осіб №1 від 31.03.2014, та виплатити перераховану пенсію з дати звернення; 3) Зобов`язати Головне управління ПФУ в Київській області виплатити перераховану пенсію ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати у ТОВ фірма "Шанс".

В обґрунтування своїх вимог позивачка вказала, що їй було протиправно відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням документів про заробітну плату за період з 01.10.2002 по 01.04.2014 ріу у російській фірмі ТОВ фірма "Шанс". На переконання позивачки, вона набула стаж до введення воєнного стану в Україні та припинення дії Угод, тому всі надані первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти її права на отримання пенсії, обчисленої із заробітку, який вона отримувала на законних підставах.

Відповідач - Головне управління ПФУ у Київській області, позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову. В письмовому відзиві обгрунтував свою позицію тим, що ГУ ПФУ в Київській області не вчиняло жодних протиправних дії чи бездіяльності, наслідками яких є рішення про відмову в перерахунку пенсії позивача, тому вимоги до цього відповідача є безпідставними.

В свою чергу, позивач, у відповіді на відзив зазначив про безпідставність доводів відповідача, оскільки заявлені вимоги були сформовані для ефективного відновлення порушеного права.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області, позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві обгрунтував свою позицію тим, що постановою КМУ від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" передбачено вихід України з Угоди від 13.03.1992, а отже до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території РФСР по 31.12.1991. У такому ж порядку при обчисленні пенсії враховується й заробітна плата. Тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивача з урахуванням заробітної плати, отриманої на території російської федерації з 01.10.2002 по 01.04.2014.

Суд розглянув справу 27.03.2024 в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, на підставі наявних матеріалів справи, відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Київській області та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.05.2021 року.

01.09.2023 ОСОБА_1 звернулась до Пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії на підставі документів про отриману заробітну плату в російській федерації за період з 01.10.2002 по 01.04.2014 у ТОВ фірма "Шанс". До заяви позивачка додала копії паспорту, коду, довідки про доходи за 2002-2014, виписку з особового рахунку застрахованої особи, довідку про підтвердження періоду роботи з 01.10.2002 по 01.04.2014 у ТОВ фірма "Шанс" №14/01 від 28.03.2014.

За принципом екстериторіальності, заяву позивачки розглянуто Головним управлінням ПФУ в Миколаївській області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.09.2023 ОСОБА_1 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії з врахуванням заробітної плати за період з 01.10.200 по 01.04.2014 в ТзОВ фірма "Шанс", у зв`язку з відсутністю на сьогодні двосторонніх угод в галузі пенсійного законодавства між Україною та росією.

Не погоджуючись з такою відмовою ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 62 Закону №1788-XII встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі-Порядок №637), у розумінні пунктів 1, 2 якого, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.Таким чином основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, а інші документи приймаються до уваги виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, основним документом, який підтверджує наявний стаж роботи є трудова книжка, і лише виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, - приймаються до уваги інші документи.

Статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, була багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі Україна та російська федерація (далі - Угода).

Відповідно до приписів ст.1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Згідно з ст.ст.5, 6 Угоди, ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Отже, Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Також, згідно абз. 2, 3 ст.6 Угоди між Урядом України і Урядом РФ "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визнається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. Сторонами визнаються дипломи, свідоцтво, інші документи державного зразка про рівень освіти і кваліфікації, які видані відповідними компетентними органами Сторін, без легалізації.

Тобто, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбувалась трудова діяльність; пільговий стаж, набутий на території однієї з цих двох держав, визнається іншою державою.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав від 26.03.2008 №01-1/2-07 визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди. Конкретні періоди роботи для визначення середнього заробітку (доходу) при призначенні пенсії передбачаються пенсійним законодавством кожної держави-учасниці цієї Угоди.

Крім того, опираючись на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 27.03.2018р. у справі №208/6680/16-а, на іноземних осіб, які працювали на території РФ, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу особи. Також, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, вчинене підприємствами.

Разом з цим, постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", яка набрала чинності 02.12.2022, постановлено вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 р. у м. москві.

Отже, з 02.12.2022 набрала чинності постанова про вихід з Угоди. Тобто, до дати набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №1328 від 29.11.2022 Україна, як держава - учасниця Угоди виконує зобов`язання, взяті згідно Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України, визначаючи яку правову норму необхідно застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних правовідносин.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 підлягає врахуванню в даній ситуації щодо зарахування заробітної плати, отриманої позивачем в рф, оскільки вказана Угода була чинною у період роботи позивача в рф, адже за наявності чинних у період роботи особи положень Угоди, що передбачали відповідне право, така особа не може нести негативні наслідки у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи.

Період роботи позивачки у ТОВ фірмі "Шанс" протягом періоду з 01.10.2002 по 31.03.2014 підтверджується записами №15-16 у трудовій книжці НОМЕР_1 , та відповідними довідками №14/01 від 28.03.2014. Також, позивачкою надані реєстри даних про доходи фізичних осіб в ТОВ фірмі "Шанс", довідки про доходи ОСОБА_1 , що підтверджує факт отримання позивачкою за вказаний період заробітної плати в рф та дає можливість врахування її для розрахунку пенсійної виплати.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області щодо відмови позивачці у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період з 01.10.2002 по 01.04.2014 у ТОВ фірма "Шанс".

Зважаючи на місце реєстрації позивача у Київській області, перебування на обліку в ГУ ПФУ у Київській області, та враховуючи п. 4.10 Порядку №22-1, суд вважає доцільним зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії саме Головне управління ПФУ у Київській області.

Позов задовольнити.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Сума сплаченого позивачкою судового збору в розмірі 1073,60 підлягає відшкодуванню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів : Головного управління ПФУ в Миколаївській області пропорційно частині задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Варшавська, 3-Б,смт Макарів,Київська обл., Бучанський р-н,088) Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ПФУ в Миколаївській області від 07.09.2023 про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати за період роботи з 01.10.2002 по 01.04.2014 в ТОВ фірма "Шанс".

3. Зобов`язати Головне управління ПФУ у Київській області (вул. Варшавська, 3-Б, смт Макарів, Бучанський район, Київська область, 08001, код 22933548) здійснити з 01.09.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) із урахуванням заробітної плати з 01.10.2002 по 01.04.2014 у ТОВ фірма "Шанс", на підставі наданих позивачем реєстрів даних про доходи фізичних осіб та довідок про доходи фізичної особи.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, Миколаїв, 54008, ) ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три грн шістдесят коп) гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 27.03.2024