Справа № 580/399/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2024 року справа № 580/399/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби про скасування рішень та поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Державної міграційної служби України, Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 12.12.2023 № 345-кт Про звільнення ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 13.12.2023 № 134-к Про оголошення звільнення Оксани Кришталь;

- поновити/призначити ОСОБА_1 , на посаді завідувача Тальнівського сектору (м. Тальне) Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби з 15.12.2023;

- стягнути з Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (ідентифікаційний код юридичної особи 45200774) на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 15.12.2023, до дня ухвалення рішення про поновлення на посаді;

- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення/призначення ОСОБА_1 , на посаді завідувача Тальнівського сектору (м. Тальне) Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби та стягнення на користь ОСОБА_1 , середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць з відрахуванням установлених законом податків та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що у зв`язку із утворенням як юридичної особи публічного права Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби в порядку реорганізації, шляхом злиття Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області та Управління Державної міграційної служби в Черкаській області, за підписом в.о. начальника УДМС у Черкаській області 12.07.2023 позивача попереджено про наступне звільнення. Після попередження від Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, позивач отримала дві пропозиції на призначення: першу - 16.11.2023 на посаду завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, на яку погодилася, другу - 24.11.2023 на посаду заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницький Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, від якої відмовилась та направила 28.11.2023 голові ДМС України заяву про призначення в порядку переведення на посаду завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Посада завідувач Тальнівського сектору, яку позивач обіймала, із реорганізованого управління перейшла до нового управління правонаступника, яким є Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби.

Оскільки позивач погодилась на запропоновану посаду завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, тому вважає, що її звільнено незаконно.

Крім того, позивач звернула увагу, що звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням.

Відповідачам відомо той факт, що позивач є матір`ю малолітньої дитини якій на дату видання оскаржуваних наказів виповнилось 1 рік 8 місяців, відомості про це містяться в її особовій справі. Державна міграційна служба приймала наказ про надання позивачу відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку, наказ про припинення даної відпустки та достроковий вихід на роботу 05.09.2023.

За твердженням позивача, в період з 11.12.2023 по 14.12.2023 здійснювала догляд за хворою дитиною, що стало підставою для видачі позивачу листка непрацездатності, тобто, датою звільнення є 14.12.2023, день перебування на лікарняному.

Наведені порушення порядку звільнення позивача на її думку є підставою для поновлення на роботі. При цьому, в спірних правовідносинах відбулось повне правонаступництво від управління Державної міграційної служби України в Черкаській області до Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, тому позивача вважає, що підлягає поновленню/призначенню на рівнозначній посаді завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Відповідач Державна міграційна служба України (далі ДМС), подав до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, аргументуючи свою позицію тим, що 15.12.2023 утворено Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби та введено в дію штатний розпис, керівником державної служби (начальником ЦПМУ ДМС) позивачу запропоновано 2 посади.

ДМС стало відомо від Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби щодо відмови позивача від запропонованих посад.

На підставі наведеного відповідач вважає, що під час прийняття спірного наказу Державної міграційної служби України від 12.12.2023 № 345-кт «Про звільнення ОСОБА_1 » дотримався процедури звільнення державного службовця, встановленої Законом України «Про державну службу».

Відповідач Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби (далі ДМС), подало до суду відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог, аргументуючи свою позицію тим, що начальником ЦПМУ ДМС ОСОБА_2 позивачу надана пропозиція посади заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницькому ЦПМУ ДМС.

У тексті вказаної пропозиції зазначено, що у разі згоди на переведення на запропоновану посаду державної служби, пропонується подання відповідної заяви позивачем. У разі ненадання згоди на переведення на запропоновану посаду вважатиметься, що позивач відмовився від такого переведення. Крім того, вказаною пропозицією позивача попереджено, що у разі відмови від переведення на запропоновану посаду, позивача буде звільнено на підставі пункту 1 частини 1 статті 87 Закону № 889-VІІІ з виплатою згідно із частиною 4 статті 87 Закону № 889-VIII вихідної допомоги у розмірі двох середньомісячних заробітних плат.

Із запропонованою посадою позивач не погодилась 24.11.2023, про що нею власноруч зроблена відмітка безпосередньо на бланку пропозиції посади, тому наказом ДМС від 12.12.2023 № 345-кт ОСОБА_1 звільнено з посади завідувача Тальнівського сектору УДМС у Черкаській області. На виконання вказаного наказу УДМС у Черкаській області видано наказ від 13.12.2023 № 134-к «Про оголошення звільнення ОСОБА_3 ».

На підставі наведеного відповідач вважає оскаржений наказ законним, обґрунтованим та таким, що скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 23.07.2012 призначена на посаду завідувача Тальнівського районного сектору управління Державної міграційної служби України в Черкаській області. В порядку переведення 21.09.2021 призначена на посаду завідувача Тальнівського сектору управління Державної міграційної служби України в Черкаській області.

У зв`язку із утворенням як юридичної особи публічного права Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби в порядку реорганізації, шляхом злиття Управління Державної міграційної служби в Кіровоградській області та Управління Державної міграційної служби в Черкаській області, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2023 № 569 «Про реорганізацію територіальних органів Державної міграційної служби», за підписом в.о. начальника УДМС у Черкаській області 12.07.2023 позивача попереджено про наступне звільнення (дата ознайомлення з попередженням 12.07.2023), на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» з урахуванням абзацу першого частини третьої статті 87 Закону України Про державну службу.

Після попередження від Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, позивач отримала пропозицію на призначення: 24.11.2023 на посаду заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницький Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби.

Позивач відмовилась від посади заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницький Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, про що 24.11.2023 нею зроблена відмітка на відповідній письмові пропозиції.

28.11.2023 позивач засобами поштового зв`язку направила до Державної міграційної служби України заяву, в якій просила призначити її на посаду завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби в порядку переведення, увільнивши з посади завідувача Тальнівського сектору управління Державної міграційної служби України в Черкаській області.

Вказана заява отримана Державною міграційною службою України 30.11.2023.

В подальшому, головою Державної міграційної служби України видано наказ від 12.12.2023 №345-кт «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до якого позивача звільнено з посади завідувача Тальнівського сектору Управління Державної міграційної служби в Черкаській області, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу» з 14.12.2023.

На виконання вищевказаного наказу, Управління Державної міграційної служби в Черкаській області, видано наказ від 13.12.2023 № 134-к «Про оголошення звільнення Оксани Кришталь».

15.12.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Управління Державної міграційної служби в Черкаській області (ідентифікаційний код юридичної особи 37852733), в результаті її реорганізації, номер запису 013011473.

15.12.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про державну реєстрацію новоствореної юридичної особи - Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (ідентифікаційний код юридичної особи 45200774), номер запису 000001030.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Центрально-південне міжрегіональне управління Державної міграційної служби є правонаступником юридичних осіб: Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (); Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області ().

Листом від 26.12.2023 №К-10034-23/10.2/5341-23 Державна міграційна служба України у відповідь на звернення позивача від 27.11.2023 повідомила про звільнення позивача із займаної посади на підставі наказу від 12.12.2023 №345-кт.

Позивач не погоджуючись з правомірністю звільнення із займаної посади, звернулась до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 83 Закону України Про державну службу державна служба припиняється за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 Закону).

Підстави для припинення державної служби визначені в статті 83 Закону № 889-VIII, зокрема, державна служба припиняється: за ініціативою суб`єкта призначення (стаття 87 цього Закону).

При цьому, згідно із пунктом 1 частини першої статті 87 Закону № 889-VIII однією з підстав для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є, зокрема, скорочення чисельності або штату державних службовців, скорочення посади державної служби внаслідок зміни структури або штатного розпису державного органу без скорочення чисельності або штату державних службовців, реорганізація державного органу.

Відповідно до частини третьої статті 87 Закону № 889-VIII суб`єкт призначення або керівник державної служби попереджає державного службовця про наступне звільнення на підставі пунктів 1 та 1-1 частини першої цієї статті у письмовій формі не пізніше ніж за 30 календарних днів.

Одночасно з попередженням про звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті суб`єкт призначення або керівник державної служби пропонує державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. При цьому враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Державний службовець звільняється на підставі пункту 1 частини першої статті 87 Закону №889-VIII у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади, а також у разі його відмови від переведення на запропоновану посаду.

Отже, на дату звільнення позивача з посади діяла норма, яка передбачала, що з попередженням про звільнення роботодавець одночасно повинен пропонувати державному службовцю іншу рівнозначну посаду державної служби або, як виняток, нижчу посаду державної служби відповідно до професійної підготовки та професійних компетентностей. Водночас, передбачено можливість звільнення на підставі пункту 1 частини першої цієї статті у разі, коли відсутня можливість запропонувати відповідні посади.

Як встановлено судом, штатом Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби на 2023 рік, який затверджено головою Державної міграційної служби України 03.11.2023, передбачено створення Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби та посаду завідувача сектору.

Зі змісту посадових інструкцій завідувача Тальнівського сектору Управління Державної міграційної служби в Черкаській області та завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, вбачається, що вказані посади є рівнозначними, оскільки передбачають виконання керівних, контрольних та розпорядчих функцій.

В той же час, посада заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницький Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби не передбачає виконання керівних функцій, оскільки керівництво вказаним підрозділом здійснює начальник відділу.

Отже, запропонована позивачу посада заступника начальника Фортечного відділу у місті Кропивницький ЦПМУДМС не є рівнозначною тій посаді, яку позивач займала на дату звільнення.

Доказів відмови позивача від посади завідувача Тальнівського сектору ЦПМУДМС відповідачі не надали, тоді як у відзиві на адміністративний позов представник Державної міграційної служби України зазначила, що позивачу пропонувалось дві посади.

Напротивагу зазначеному, позивач висловила бажання продовжити виконання посадових обов`язків на посаді завідувача Тальнівського сектору Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби, оскільки 28.11.2023 направила засобами поштового зв`язку заяву до ДМС України про призначення на цю посаду, яка 30.11.2023 вручена адресату.

З наведеного вбачається, що відповідач Державна міграційна служба України, не дотримався встановленого порядку звільнення з посади державного службовця, оскільки звільнив позивача із займаної посади за відсутності відмови останньої від рівнозначної посади.

Окрім цього, суд звертає увагу, що відповідно до вищенаведених вимог статті 87 Закону № 889-VIII при звільненні державного службовця з ініціативи суб`єкта призначення враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством про працю.

Відповідно до ч. 3 ст. 184 КЗпП України звільнення вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років (до шести років - частина шоста статті 179), одиноких матерів при наявності дитини віком до чотирнадцяти років або дитини з інвалідністю з ініціативи роботодавця не допускається, крім випадків повної ліквідації підприємства, установи, організації, коли допускається звільнення з обов`язковим працевлаштуванням. Обов`язкове працевлаштування зазначених жінок здійснюється також у випадках їх звільнення після закінчення строкового трудового договору. На період працевлаштування за ними зберігається середня заробітна плата, але не більше трьох місяців з дня закінчення строкового трудового договору.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто є матір`ю дитини віком до трьох років, тому на неї поширюються гарантії визначені ч. 3 ст. 184 КЗпП України щодо заборони звільнення.

Враховуючи, що повної ліквідації органу де працювала позивач не відбулось, натомість відбулась реорганізація із створенням нового органу-правонаступника, тому Державна міграційна служба України повинна була врахувати дану заборону та не звільняти позивача із займаної посади.

Підсумовуючи вищенаведені обставини, суд дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось всупереч вимог закону, тому оскаржені накази є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в частині першій статті 235, статті 240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку, свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

Згідно із позицією Верховного Суду іншого способу порушеного права у спорах про незаконне звільнення, аніж поновлення на посаді відповідного органу (установи, підприємства, організації), чинне законодавство не передбачає (постанови від 20.02.2019 у справі № 819/691/17, від 20.01.2021 у справі №640/18679/18).

Відповідно до висновку, висловленого в постанові Верховного Суду від 10 серпня 2023 року у справі №540/2917/21, повноваження щодо призначення працівника в порядку переведення на відповідну посаду, згідно із затвердженим штатним розписом в новоствореній юридичній особі, яка є правонаступником роботодавця, є винятковою компетенцією роботодавця і суд, як орган, що розглядає трудовий спір, не повинен і не може втручатися у здійснення дискреційних повноважень державного органу.

Частиною 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене, вимоги позивача про поновлення на посаді завідувача Тальнівського сектору (м. Тальне) Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби з 15.12.2023 не підлягають задоволенню, оскільки єдиним законодавчо передбаченим способом захисту її прав є поновлення на попередній посаді, тому суд вважає за необхідне поновити позивача на посаді завідувача Тальнівського сектору Управління Державної міграційної служби в Черкаській області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі №755/12623/19 сформувала висновок про те, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним і поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вимушеним прогулом у розумінні статті 235 КЗпП України є період часу з першого дня після звільнення працівника й закінчується по день ухвалення рішення суду про поновлення його на роботі.

Отже, поновлюючи позивача на посаді, суд першої повинен стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 15 грудня 2023 року (наступний день після звільнення) по 15 березня 2024 року (день прийняття судом рішення про поновлення позивача на роботі).

Пунктом 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі Порядок №100) передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 Порядку №100, у всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 8 Порядку №100 передбачено, що для нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

В разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Згідно наданої Центрально-південним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби довідкою заробітна плата ОСОБА_1 нарахована за два попередні місяці жовтень та листопад 2023 року, що передували місяцю звільнення становить 41721,36 грн., кількість відпрацьованих робочих днів становить 40, отже середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 1043,03 грн. (41721,36/43=1043,03).

У грудні 2023 року кількість робочих днів вимушеного прогулу становить 11, у січні 2024 року 23, у лютому 2024 року 21, у березні 2024 року 11, що загалом складає 66 робочих днів.

Відповідно, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача становить 68839,98 грн. (1043,03х66=68839,98).

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, рішення суду в частині стягнення середньомісячного заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 21903,63 грн. (1043,03х21) та поновлення позивача на займаній посаді підлягає негайному виконанню.

Згідно частини 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ст. 139 КАС України оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної міграційної служби України від 12.12.2023 № 345-кт Про звільнення ОСОБА_1 та наказ Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області від 13.12.2023 № 134-к Про оголошення звільнення Оксани Кришталь.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача Тальнівського сектору Управління Державної міграційної служби в Черкаській області з 15.12.2023.

Стягнути з Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби (вул. Єгорова Олексія, 25-а, м. Кропивницький, 25015, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 68839 (шістдесят вісім тисяч вісімсот тридцять дев`ять) грн. 98 коп. з відрахуванням податків зборів та обов`язкових платежів.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача Тальнівського сектору Управління Державної міграційної служби в Черкаській області та присудження виплати заробітної плати у межах суми стягнення за один місяць 21903 (двадцять одна тисяча дев`ятсот три) грн. 63 коп., допустити до негайного виконання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО