Справа № 160/33663/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/33663/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року (суддя Кальник В.В.) по справі №160/33663/23 за позовом Дніпропетровської обласної прокуратури до відповідача-1: Державної інспекції архітектури та містобудування України, відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Анталекс Груп, треті особи: Міністерство культури та інформаційної політики України, Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт, скасування дозвілу на виконання будівельних робіт, припинення права на виконання будівельних робіт, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпропетровська обласна прокуратура звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- визнати протиправним рішення Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021 Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро;

- скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021 Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро, виданий замовнику будівництва ТОВ Анталекс груп Державною архітектурно-будівельною інспекцією України;

- припинити право ТОВ Анталекс груп на виконання будівельних робіт з будівництва багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро, яке виникло на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року відкрито провадження у справі.

12 січня 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом:

- зупинення дії дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021 «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро», виданий замовнику будівництва ТОВ «Анталекс груп» Державною архітектурно-будівельною інспекцією України;

- заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» (), а також будь-яким іншим юридичним або фізичним особам здійснювати будь-які будівельні роботи на земельних ділянках за адресами: м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, 25г, 23, 27 :03:328:0264) та вул. Володимира Вернадського, 25 :03:328:0046) у м. Дніпро, до набрання законної сили судовим рішенням по справі №160/33663/23.

Заява обгрунтована тим, що з липня 2021 року по вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро, впритул до зовнішньої стіни пам`ятки культурної спадщини місцевого значення «Доходний будинок» по вул. Володимира Вернадського, 27 у м. Дніпро ведуться роботи з будівництва багатофункціонального комплексу з автопаркінгом, замовник будівництва - ТОВ «Анталекс Груп» (). Об`єкт культурної спадщини - пам`ятка архітектури місцевого значення «Доходний будинок» за адресою: вул. Володимира Вернадського, 27 у м. Дніпро згідно із Розпорядженням Голови Дніпропетровської облдержадміністрації від 12.04.1996 №158-р взято на державний облік, охоронний номер 66. Будівництво здійснюється на підставі дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021, виданого Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, з урахуванням Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва від 02.01.2020, виданих Департаментом по роботі з активами Дніпровської міської ради. Разом з тим, згідно з інформацією, розміщеною в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва, Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради повернуто на доопрацювання декларацію про початок виконання підготовчих робіт ДП33, оскільки назва об`єкта в Містобудівних умовах та обмеженнях не співпадає з назвою в проекті; вказано невідповідний (не чинний) кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду, тощо. Відповідно до історичної довідки, об`єкт культурної спадщини «Доходний будинок» по вул. Володимира Вернадського, 27 у м. Дніпро побудовано у 1910-ті роки, поверховість - 3,5 поверхи, висота понад 16 метрів. Пунктами 1, 5 Містобудівних умов та обмежень від 02.01.2020 передбачено гранично допустиму висоту нового будівництва багатофункціонального комплексу з автопаркінгом по вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро - 16, 21, 28, 40 м. Остаточно техніко-економічні показники об`єкта будівництва повинні бути зазначені відповідно до вимог чинного законодавства України у сфері охорони культурної спадщини. Будівництво ТОВ «Анталекс Груп» ведеться у межах історичного ареалу «Центральний», затвердженого наказом Міністерства культури, молоді та спорту України від 03.02.2020 №478 «Про затвердження меж та режимів використання історичних ареалів м. Дніпра». Згідно з історико-архітектурним опорним планом м. Дніпра, затвердженим рішенням Дніпровської міської ради від 02.09.2020 №84/6 «Про затвердження проекту внесення змін до генерального плану розвитку м. Дніпра» на території кварталу, обмеженого вулицями Володимира Вернадського, Крутогірним узвозом та Сергія Єфремова у м. Дніпрі розташовуються декілька пам`яток історії та архітектури місцевого значення.

Прокурор вказував, що у порушення вимог ст. 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» (чинною на час початку виконання будівельних робіт) замовником будівництва ТОВ «Анталекс Груп» будь-які дозволи відповідних органів охорони культурної спадщини, у тому числі Міністерства культури та інформаційної політики України, щодо проведення містобудівних, архітектурних чи ландшафтних перетворень, будівельних, земляних робіт по вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро, яку віднесено до зони охорони пам`яток місцевого значення та історичного ареалу «Центральний», не отримано. Проектну документацію «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро» з уповноваженими органами охорони культурної спадщини не погоджено. Відповідно до листа Міністерства культури та інформаційної політики України №06/35/5360-23 від 13.06.2023 за результатами перевірки електронної бази даних документообігу МКІП погоджень проектної документації по вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпрі не надавалось, дозволів на проведення земляних робіт не виявлено. Згідно з інформацією Управління культури, туризму, національностей і релігій Дніпропетровської обласної державної адміністрації №1469/0/161-23 від 21.07.2023 науково-проектна документація «Нове будівництво багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро» на погодження до управління не надходила та відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщин» не погоджувалася. Також листом Дніпровської міської ради №7/11-1339 від 29.06.2023 повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:328:0046 площею 0,2303 га по вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро на праві власності належить ТОВ «Анталекс груп». Дозвільні документи на проведення земляних робіт до Управління з питань охорони культурної спадщини Дніпровської міської ради не надано.

Також позивачем в обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначено про те, що відповідно до повідомлення про початок будівельних робіт ДП33 від 04.07.2022 будівництво здійснюється на земельній ділянці площею 0,2303 га, кадастровий номер :03:328:0046, яка розташована на вул. Володимира Вернадського, 25 у м. Дніпро, однак фактично для будівництва використовується ще одна земельна ділянка, площею 0,1910 га, кадастровий номер :03:328:0264, яка розташована на вул. Володимира Вернадського, 25-Г, 23, 27 у м. Дніпрі, та надана Дніпровською міською радою в оренду ТОВ «Анталекс Груп» на підставі договору оренди № 2896 від 22.12.2022 по фактичному розміщенню нежитлової будівлі, гаража та для будівництва багатофункціонального комплексу з автопаркінгом.

З підстав позивач зазначав, що існує очевидна небезпека подальшої забудови та зміни природних властивостей земельної ділянки, що фактично призведе до неможливості реального поновлення інтересів держави або ускладнить цей процес, а також унеможливить або ускладнить виконання рішення суду в подальшому, у разі задоволення позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову, у вказаний спосіб, може унеможливити ефективний захист або поновлення інтересів держави. Такі висновки суд обґрунтував тим, що наведені позивачем обставин свідчать про можливість реалізації запланованого проекту будівництва, що, на думку позивача, не відповідає вимогам містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства та здійснюється на підставі, на думку позивача, протиправного дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021, який є предметом оскарження у цій справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Анталекс Груп» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в забезпеченні позову. За позицією відповідача постановлена судом ухвала не відповідає вимогам процесуального закону, в частині відсутності обставин, які визначаються законом як підстави для вжиття заходів забезпечення позову; непропорційності вжитих заходів забезпечення позову предмету спору у цій справі. Також, на думку відповідача, забезпечивши позов, суд першої інстанції фактично надав правову оцінку правомірності оскаржуваного дозволу до розгляду справи по суті, що суперечить завданням адміністративного судочинства та інституту забезпечення позову.

В додаткових поясненнях до апеляційної скарги ТОВ «Анталекс Груп» звертає увагу на те, що при зверненні із заявою про забезпечення позову прокурором не було сплачено судовий збір, що є підставою для повернення такої заяви без розгляду, але цьому судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 150 Кодексу адміністративного України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

За змістом частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного України (в редакції на час вирішення судом першої інстанції питання щодо забезпечення позову), позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Надаючи оцінку оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з того, що судом обрано заходи забезпечення позову, які відповідають положенням ч.1 ст.151 КАС України.

Застосовані судом першої інстанції заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, які стосуються правомірності видання дозволу на виконання будівельних робіт, на підставі якого позивачем здійснюються будівельні роботи з будівництва багатофункціонального комплексу з автопаркінгом за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначаючи наявність підстав, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття заходів забезпечення позову (ч.2 ст.150 КАС України), суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист або поновлення інтересів держави. Обгрунтовуючи такі висновки, суд першої інстанції правильно виходив з того, що наведені позивачем обставин свідчать про можливість реалізації запланованого проекту будівництва, що, на думку позивача, не відповідає вимогам містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства та здійснюється на підставі, на думку позивача, протиправного дозволу на виконання будівельних робіт №ІУ31 від 15.04.2021, який є предметом оскарження у цій справі. При цьому, визначаючи наявність чи відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суд апеляційної інстанції враховує те, що надання безпосередньої оцінки оскаржуваному дозволу, на предмет правомірності його видання, виходить за межі вирішення такого процесуального питання, як вжиття заходів забезпечення позову.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірному випадку були наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову на яких наполягав позивач.

Стосовно аргументів ТОВ «Анталекс-Груп» про те, що при зверненні із заявою про забезпечення позову прокурором не було сплачено судовий збір, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що із заявою про забезпечення позову позивач звернувся до суду 12.01.2023. До вказаної заяви позивачем надано платіжну інструкцію №44 від 11.01.2024 про сплату судового збору. Визначений в платіжній інструкції розмір судового збору відповідає Закону України «Про судовий збір», в частині визначено розміру судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Отже, надані суду докази свідчили про сплату позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

Натомість, в подальшому було встановлено, що фактично сплачені позивачем кошти були зараховані органом Державного казначейства на визначений рахунок лише 13.01.2024.

З цими обставинами позивач пов`язує неможливість розгляду судом першої інстанції заяви про забезпечення позову, у зв`язку з чим просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити (додаткові пояснення до апеляційної скарги).

Надаючи оцінку такій позиції позивача, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу на те, що процесуальний закон не передбачає можливості скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції, з підстав не дотримання положень закону під час її подання до суду першої інстанції, та прийняття нового судового рішення по суті порушеного в заяві питання про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Оскільки інших вимог позивачем щодо оскаржуваної ухвали визначено не було, то суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, з урахуванням додаткових пояснень до апеляційної скарги. При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги і те, що 13.01.2024 сплачені в якості судового збору кошти були зараховані органом казначейства на рахунок суду, а тому стверджувати про відсутність підстав для розгляду заяви про забезпечення позову і на теперішній час, не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Анталекс Груп» залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року по справі №160/33663/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у строки, передбачені ст.329 КАС України.

Вступну та резолютивну частини проголошено 26.03.2024

Повний текст постанови складено 27.03.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк