Справа № 420/29018/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29018/23
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Дата і місце ухвалення 29.12.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023р. у справі №420/29018/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо невиплати в повному обсязі додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 02 серпня 2021 року.

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити додаткову доплату в розмірі 50 відсотків грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ № 375 від 29.04.2020 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з 12 березня 2020 року по 02 серпня 2021 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023р. позов частково задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України у нарахуванні та виплаті додаткової доплати ОСОБА_1 за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з квітня 2020 року по червень 2021 року.

Зобов`язано НОМЕР_1 прикордонний загін ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову доплату до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з квітня 2020 року по червень 2021 року у розмірі встановленому законодавством порядком. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Державна прикордонна служба України (військова частина НОМЕР_2 ) подала апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі не врахував, що вказана доплата здійснюється не всім військовослужбовцям, а лише окремим категоріям, які внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків забезпечують життєдіяльність населення, у зв`язку з чим мають безпосередній контакт з населенням.

Крім цього, зауважив, шо відповідач не є розпорядником коштів та не має повноважень щодо прийняття рішень чи подання звернень про виділення таких коштів, водночас фінансування для здійснення вищевказаної доплати військовослужбовцям у спірний період на адресу військової частини не надходило.

Вказане, на думку апелянта, свідчить про те, що військова частина вчинила всі залежні від неї дії, щодо здійснення додаткової доплати у зв`язку із забезпеченням життєдіяльності населення, в межах виділених коштів.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити позивачу у задоволенні позову.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив усі обставини справи та надав їм належну правову оцінку, у зв`язку з чим просив залишити судове рішення без змін.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що у період з 12.03.2020 року по 02.08.2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу в НОМЕР_1 прикордонному загоні ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 02.08.2021 року №258-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу НОМЕР_1 прикордонного загону з 02 серпня 2021 року.

У липні 2023р. позивач звернувся до НОМЕР_1 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України із заявою, в якій просив здійснити нарахування та виплату додаткової доплати до грошового забезпечення за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року.

Листом від 22.08.2023 року відповідач відмовив позивачу у задоволенні поданої заяви, посилаючись на те, що додаткова доплата до грошового забезпечення за службу в особливих умовах, згідно постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року нарахована та виплачена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини щодо виплати не у повному обсязі додаткової доплати за службу в особливих умовах в період дії карантину, позивач звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції визнав право позивача на перерахунок виплаченої йому доплати за службу в особливих умовах в період дії карантину за період з квітня 2020 року по червень 2021 року, відповідно до постанови КМУ №375 від 29.04.2020 року, у зв`язку з чим зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити останню у розмірі встановленому законодавством.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, яке побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Згідно з ст. 6 цього Закону, Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення.

Відповідно до ст. 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Постановою №375 врегульовані деякі питання оплати праці (грошового забезпечення) окремих категорій працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських які забезпечують життєдіяльність населення, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2, та протягом 30 днів з дня його відміни.

Пунктом 1 Постанови №375 установлено, що на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2», та протягом 30 днів з дня його відміни окремим категоріям працівників, військовослужбовців Національної гвардії та Державної прикордонної служби, осіб рядового та начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейських, які забезпечують життєдіяльність населення (забезпечення продовольчими та непродовольчими товарами, послугами зв`язку, транспорту, адміністративним, соціальними послугами, а також захист прав дітей та забезпечення правопорядку і безпеки громадян) (далі - працівники) та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням, встановлюється додаткова доплата до заробітної плати (грошового забезпечення) пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Згідно з пунктами 2, 4, 5 Постанови №375 встановлення доплати, визначеної пунктом 1 цієї постанови, працівникам підприємств, установ та організацій, органів державної влади, які фінансуються з державного та місцевих бюджетів, здійснюється у граничному розмірі до 50 відсотків заробітної плати (грошового забезпечення).

Перелік посад (професій) працівників, яким встановлюються такі доплати, визначається відповідним центральним органом виконавчої влади у сфері, у якій він реалізує державну політику.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється доплата, визначається керівником (керівником державної служби) відповідного підприємства, установи та організації, органу державної влади.

Доплати, визначені пунктами 2 і 3 цієї постанови, здійснюються за рахунок та в межах видатків державного та місцевих бюджетів, передбачених за відповідними бюджетними програмами головних розпорядників бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 червня 2020 року №485 «Про виділення коштів для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я» затверджено Порядок використання коштів, виділених для здійснення доплати військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення, медичним та іншим працівникам, які безпосередньо зайняті на роботах з ліквідації захворювання на гостру респіраторну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом SARS-CoV-2, у відомчих закладах охорони здоров`я (надалі - Порядок №485).

У пункті 1 Порядку №485 вказано, що цей Порядок визначає механізм використання коштів державного бюджету за програмами, зокрема: здійснення доплати поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, за рахунок коштів, виділених з фонду боротьби з гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та її наслідками (далі - бюджетні кошти).

Згідно з пунктом 2 Порядку №485 головним розпорядником бюджетних коштів є МВС. Відповідальними виконавцями бюджетних програм є МВС, Національна гвардія, Адміністрація Держприкордонслужби, ДСНС та Національна поліція (далі - органи системи МВС).

Абзацами першим та другим пункту 4 Порядку №485 встановлено, що кошти, отримані органами системи МВС відповідно до пункту 3 цього Порядку, використовуються виключно для: доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям Національної гвардії та Адміністрації Держприкордонслужби, особам рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту, поліцейським, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів У країни з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

На виконання пункту 4 Постанови №375 Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано наказ від 24.06.2020 року № 594-ОС «Про окремі питання організації оплати праці на період дії карантину», яким установлено на період дії карантину додаткову доплату у граничному розмірі до 50 відсотків грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу в зазначених умовах.

Системний аналіз наведених норм свідчить, що підставою для отримання доплати для військовослужбовців Державної прикордонної служби України за Постановою № 375 є сукупність таких умов: 1) особа є військовослужбовцем Державної прикордонної служби, 2) забезпечує життєдіяльність населення, зокрема, шляхом забезпечення правопорядку і безпеки громадян, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказана доплата здійснюється не всім військовослужбовцям, а лише окремим категоріям, які, внаслідок безпосереднього виконання своїх обов`язків, забезпечують життєдіяльність населення і мають безпосередній контакт з ним.

З наявних у справі матеріалів вбачається, що у період з 10.07.2019 року по 09.07.2020 року позивач перебував на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - снайпер 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип с) НОМЕР_1 прикордонного загону. У період з 09.07.2020 року по 02.08.2021 року на посаді інспектора прикордонної служби 1 категорії - снайпер відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби (тип с) НОМЕР_1 прикордонного загону.

Наявні у справі накази, а також витяги з Книг прикордонного загону свідчать, що у спірний період функціональні обов`язки позивача, в тому числі були пов`язані із забезпеченням правопорядку та безпеки людей, мавши при цьому безпосередній контакт з населенням.

Більш того, наявні у справі матеріали свідчать, що позивачу частково виплачувалась додаткова доплата до грошового забезпечення, відповідно до Постанови №375, проте не за всі дні чергувань.

За наведених вище обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що посади, які займав позивач займав у Військовій частині з квітня 2020 року по червень 2021р., відповідають встановленим постановою Кабінету №375 критеріям військовослужбовців, які забезпечують життєдіяльність населення та внаслідок виконання своїх обов`язків мають безпосередній контакт з населенням.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , в/ч НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України у нарахуванні та виплаті додаткової доплати за службу в особливих умовах (період карантину, установленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2) відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №375 від 29.04.2020 року пропорційно відпрацьованому часу в особливих умовах за період з квітня 2020 року по червень 2021 року, та зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату вказаної вище доплати до грошового забезпечення позивача у розмірі встановленому законодавством.

Колегія суддів зазначає, що апелянт не наводить аргументів, як відрізнялись функціональні обов`язки позивача за період, коли він отримував доплати та за період, коли вказані доплати не нараховувались.

Крім того, колегія суддів звертає увагу апелянта, що відсутність коштів на рахунку відповідача для виплати доплати до грошового забезпечення військовослужбовцям, які забезпечують життєдіяльність населення на період дії карантину, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, доводи апеляційної скарги НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду від 29 грудня 2023р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 грудня 2023р. у справі №420/29018/23 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді А.Г. Федусик О.А. Шевчук