Справа № 140/15613/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/15613/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕСТАВТОТРЕЙД» до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕСТАВТОТРЕЙД» (далі ТзОВ «ВЕСТАВТОТРЕЙД») звернулося з позовом до Відділу державного нагляду (контролю) у Волинській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Відділ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою № ПШ 002175 від 05.06.2023 стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 17000,00 грн на підставі абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі Закон № 2344-ІІІ), за порушення вимог статті 48 вказаного Закону.

Оскаржувана постанова є протиправною, оскільки відповідно до вимог пункту 3.5 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за № 946/18241 (далі Інструкція № 385), водій повинен мати тахокарти або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографів у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Відтак, обов`язок водія мати одночасно такі документи, як картку водія чи роздруківку з тахографу законодавством не передбачено, позаяк достатньо мати один із зазначених документів.

Під час проведення перевірки транспортного засобу водій надав всі необхідні документи, визначені статтею 53 Закону № 2344-ІІІ, в тому числі протокол перевірки та адаптації тахографа та картку водія. Тому позивач має всі підстави вважати, що в діях водія порушення законодавства про автомобільний транспорт відсутні.

Позивач наголошує на тому, що перевезення вантажу здійснювалося в міжнародному сполученні, про що до позовної заяви надано міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR). Застосування штрафу безпідставно здійснено згідно із абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ, оскільки перевезення здійснювалося у міжнародному сполученні, а спеціальною нормою у розглядуваному випадку є абзац шостий частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ.

Належний позивачу транспортний засіб, який був об`єктом перевірки, обладнаний працюючим та цифровим тахографом. Під час перевірки водій мав діючу картку водія, проте вказане залишилося поза увагою відповідача.

Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову № ПШ 002175 від 05.06.2023 про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 20).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 24-28) представник відповідача ОСОБА_1 позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваної постанови.

Вказує, що актом перевірки від 03.05.2023 № АР020554 зафіксовано відсутність інформації по режиму праці та відпочинку водія за 03.05.2023 (день перевірки). При цьому, під час перевірки роздруківка водієм ОСОБА_2 не могла бути надана з огляду на відсутність на момент перевірки його особистої картки. Під час перевірки була надана роздруківка за попередній день, яка підтверджує, що водій ОСОБА_2 використовував картку іншого водія. Позивач не подав до суду роздруківки даних роботи тахографа, зробленої під час перевірки.

Такі документи, як особиста картка водія та роздруківка належать до категорії «інші документи, передбачені законодавством» в розумінні статті 48 Закону № 2344-III, повинні знаходитися у водія під час перевезення та бути наявними на момент проведення перевірки, а факт відсутності таких документів на момент проведення перевірки є підставою для застосування до перевізника адміністративно-господарського штрафу.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок (а. с. 29 зворот), направлення на рейдову перевірку від 28.04.2023 № 015726 (а. с. 29), 03.05.2023 на а/д М-06 Київ-Чоп км 2671+100 м проведена рейдова перевірка, про що складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 03.05.2023 № АР 020554 (а. с. 30).

Вказаним актом встановлено, що водій ОСОБА_2 здійснював керування транспортним засобом марки «DAF NOOTEBOOM», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ТзОВ «ВЕСТАВТОТРЕЙД», та зафіксовано порушення статті 48 Закону № 2344-ІІІ, відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 вказаного Закону, - перевезення вантажів за відсутності на момент перевірки документів роздруківки на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 за 03.05.2023 до цифрового тахографа. Водій транспортного засобу ОСОБА_2 підписав вказаний акт, в графі «пояснення водія про причини порушення» вказав: «ознайомлений» (а. с. 30).

Постановою начальника Відділу про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05.06.2023 № ПШ 002175 з перевізника ТзОВ «ВЕСТАВТОТРЕЙД» стягнуто адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн за відсутність документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону № 2344-ІІІ (а саме роздруківка на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 ), відповідальність за яке передбачена абзацом третім частини першої статті 60 цього Закону (а. с. 12).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із статтею 1 Закону № 2344-ІІІ у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

внутрішні перевезення - перевезення пасажирів і вантажів між населеними пунктами, розташованими на території однієї держави;

внутрішні перевезення - перевезення пасажирів та/чи вантажів територією України без перетину державного кордону України;

документи на вантаж - документи, визначені відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про транспортно-експедиторську діяльність», «Про транзит вантажів», інших актів законодавства, в тому числі міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які необхідні для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом;

міжнародні перевезення пасажирів і вантажів - перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону;

рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо дотримання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами частин сімнадцятої, вісімнадцятої, двадцять першої статті 6 Закону № 2344-ІІІ рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується. Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 14 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі Порядок № 1567), передбачено, що рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт.

За приписами абзаців першого, другого пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка (перевірка на дорозі) може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки.

Згідно із пунктами 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Пунктами 25 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності). У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі. За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

З матеріалів справи вбачається, що фактичною підставою для притягнення ТзОВ «ВЕСТАВТОТРЕЙД» до відповідальності відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ згідно оскаржуваної постановою стала відсутність документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме роздруківки на паперовому носії режимів праці та відпочинку водія ОСОБА_2 за 03.05.2023.

Згідно із абзацом третім частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини другої статті 18 Закону № 2344-ІІІ регламентовано, що контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.

Відповідно до статті 49 Закону № 2344-ІІІ водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема, мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

За змістом статті 48 Закону № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень статті 48 Закону № 2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлений їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Так, 07.09.2005 Верховною Радою України прийнято Закон України № 2819-ІV «Про приєднання України до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)» (норми якого набрали чинності з 11.10.2005 (далі Закон № 2819-ІV)), згідно з яким Україна приєдналася до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), укладеної 01.07.1970 в м. Женева.

На виконання вимог Закону № 2819-ІV було прийнято низку нормативно-правових актів, зокрема, 11.07.2007 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 914 «Про виконання Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР)», якою, зокрема, Міністерство транспорту і зв`язку визначено органом, що забезпечує надання інформації з питань обладнання транспортних засобів, які призначаються для міжнародних автомобільних перевезень (далі - транспортні засоби), контрольними приладами (тахографами) реєстрації режимів праці та відпочинку водіїв. Також, разом з іншими суб`єктами владних повноважень указане Міністерство було зобов`язане визначити вимоги, яким повинні відповідати ці прилади, а також порядок їх використання, а також розробити і подати у двомісячний строк Кабінетові Міністрів України пропозиції щодо обладнання транспортних засобів такими приладами.

Надалі Міністерством транспорту та зв`язку було розроблено та затверджено Інструкцію №385 та Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів - затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 (далі Положення № 340).

За правилами пункту 1.3 Інструкції № 385 її положення поширюються на суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі). Водночас, за визначенням, наведеним у пункті 1.4 Інструкції № 385 перевізники - це суб`єкти господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 3.3 розділу ІІІ Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно із пунктом 3.5 розділу ІІІ Інструкції № 385 перевізники:

забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);

зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;

аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

Пунктом 1.1. Положення № 340 передбачено, що це Положення розроблено відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та Законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух».

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ) (пункт 1.3 Положення № 340). вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами (пункт 6.1. Положення № 340).

За умовами пункту 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

Водночас, пунктом 4 наказу Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 40, передбачено, що пункт 6.1. Положення № 340 (щодо обладнання вантажних автомобілів тахографами) набирає чинності з 01.06.2015.

Отже, з 01.06.2015 набула чинності вимога щодо наявності тахографа у транспортному засобі при виконанні внутрішніх перевезень вантажів колісними транспортними засобами з повною масою від 3,5 тонн до 12 тонн. У разі відсутності такого пристрою, водій повинен мати індивідуальну контрольну книжку водія.

Аналогічний підхід щодо застосування наведених норм Інструкції № 385 та Положення № 340 викладено у постанові Верховного Суду від 31.10.2023 у справі № 440/17062/21, від 14.12.2023 у справі № 340/5660/22.

Також у постанові від 11.02.2020 у справі № 820/4624/17 Верховний Суд зауважував на тому, що положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, зокрема протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі не обладнання транспортного засобу тахографом, які передбачені Інструкцією № 385 та Положенням № 340.

Отже, для здійснення внутрішніх перевезень обов`язковими документами є картка водія у випадку обладнання транспортного засобу тахографом або індивідуальна контрольна книжка водія, завдяки якій здійснюється державний контроль за додержанням водієм режиму праці та відпочинку у випадку відсутності тахографа. Уповноважені особи мають право перевіряти наявність вказаних документів під час здійснення як міжнародних, так і внутрішніх перевезень.

При вирішенні спору суд враховує, що актом перевірки від 03.05.2023 № АР020554 зафіксовано відсутність інформації по режиму праці та відпочинку водія за 03.05.2023 (день перевірки). При цьому, під час перевірки роздруківка водієм ОСОБА_2 не могла бути надана з огляду на відсутність на момент перевірки його особистої картки.

Під час перевірки була надана роздруківка за попередній день, яка підтверджує, що водій ОСОБА_2 використовував картку іншого водія ОСОБА_3 (а. с. 31). В зв`язку із цим, суд відхиляє доводи позивача про те, що під час перевірки водій мав діючу картку водія, та зауважує, що позивач не подав до суду роздруківки даних роботи тахографа, зробленої під час перевірки.

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що такі документи, як особиста картка водія та роздруківка належать до категорії «інші документи, передбачені законодавством» в розумінні статті 48 Закону № 2344-III, повинні знаходитися у водія під час перевезення та бути наявними на момент проведення перевірки, а факт відсутності таких документів на момент проведення перевірки є підставою для застосування до перевізника адміністративно-господарського штрафу.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що у спірному випадку 03.05.2023 здійснювалося міжнародне перевезення вантажів, тому застосуванню підлягають приписи статті 53 та абзацу шостого частини першої статті 60 Закону № 2344-III, оскільки під час проведення перевірки водій надав товарно-транспорту накладну від 03.05.2023 (а. с. 30 зворот), з якої вбачається здійснення на момент проведення перевірки саме внутрішнього перевезення вантажу. При цьому, долучена до позовної заяви копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 24.04.2023 (а. с. 9), яка до того ж до перевірки надана не була, не стосується вантажного перевезення, яке мало місце 03.05.2023, з огляду на маршрут та дату перевезення, які вказані у CMR та які не узгоджуються із місцем та датою проведення перевірки.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскаржуваною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу від 05.06.2023 № ПШ 002175 позивача правомірно, за наявності фактичних та правових підстав, притягнуто до відповідальності відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону № 2344-III, доводи позивача про незаконність вказаної постанови не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, зазначена постанова є такою, що прийнята відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною та цієї постанови з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх