Справа № 620/3739/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції: Падій В.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Справа № 620/3739/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В.,Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України

в Чернігівській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 39 від 03.03.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з 25.02.2023.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, а саме:

-визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 39 від 03.03.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

-визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 31.07.1986 по 20.10.1986 на посаді електрозварника у БМУ № 1 ДБК № 4; з 01.12.2010 по 02.09.2015 на посаді електрозварника ручного зварювання у ДП «УБК» ТОВ «Будмеханізація»; період навчання позивача у СПТУ № 7 Рівненської області з 01.09.1983 по 15.07.1986; період проходження строкової військової служби з 25.10.1986 по 01.12.1988.

-зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з 25.02.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що Позивачем подані Відповідачу усі документи, які в сукупності підтверджують факт того, що він був зайнятий на роботах, що дають право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком №2 і має право на пенсію за віком на пільгових умовах при наявності відповідного спеціального стажу роботи.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати пенсію, суд зазначає, що в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки направлені на майбутнє та є передчасними, оскільки пенсія ще не призначена.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт зазначив, що зарахувати періоди роботи Позивача з 31.07.1986 року по 20.10.1986 року на посаді електрозварника у БМУ №1 ДБК №4 та 3 01.12.201 року по 02.09.2015 року на посаді електрозварника ручного зварювання у ДІ "УБК" ТОВ "Будмеханізація" до пільгового стажу відсутні правові підстави, оскільки Позивачем не надано уточнюючі довідки за вказані періоди.

Окрім того, він вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції не проаналізував належним чином також ту обставину, що до пільгового стажу не зараховано період навчання Позивача в СПТУ №7 Рівненської області з 01.09.1983 року по 15.07.1986 року та строкової військової служби з 25.10.1986 року по 01.12.1988 року, оскільки Позивачем не надано уточнюючих довідок, які 6 підтверджували пільговий характер роботи за період з 31.07.1986 року по 20.10.1986 року та з 01.12.2010 року по 02.09.2015 року.

Відтак, Апелянт вважає, що згідно з наданими документами та індивідуальними відомостями про застраховану особу, страховий стаж Позивача складає 37 років 4 місяці 26 гнів, пільговий - 8 років 9 місяців 12 днів, що є недостатнім для призначання пенсії за віком на пільгових умовах за Списком 2 відповідно до п.2 ч.2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування".

Окрім того, Апелянт зазначив, що задовольняючи позовну вимогу про зобов?язання Головного управління призначити Позивачу пенсію на пільгових умовах, суд допустив втручання у дискреційні повноваження Відповідача.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2023 та від 25.01.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 25.02.2023 Позивач звернувся до Відповідача із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /т.1 а.с.98/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в Чернігівській області від 03.03.2023 № 39 Відповідач відмовив Позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 (12 років 6 місяців) /т.1 а.с.9/.

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 його загальний страховий стаж станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії складає 37 років 04 місяці 26 днів.

До вказаного загального страхового стажу Позивача за його трудовою книжкою входять спірні періоди роботи за Списком № 2.

Задля підтвердження трудового стажу Позивачем додатково подано Відповідачу довідки від 12.08.2022 № 30, від 26.08.2022 № 164, копії наказів про атестацію робочих місць від 27.06.2001 № 297, від 03.11.1994 № 82, від 28.12.2010 № 131, від 30.12.2013 № 216, копію воєнного білету, копію диплому від 15.07.1986 Д№102315 /т.1 а.с.18-55/.

Зокрема, відповідно до вказаної вище трудової книжки, Позивач у спірний період з 01.09.1983 по 15.07.1986 навчався в СПТУ №7 Рівненської області, з 31.07.1986 по 20.10.1986 працював на посаді електрозварювальника ручної дугової зварки.

Відповідно до воєнного білету, був призваний на строкову військову службу з 25.10.1986 року по 01.12.1988 року.

Період роботи на посаді електрозварювальникаручної зварки протягом 01.12.2010 по 02.09.2015 також підтверджується копією зазначеної вище трудової книжки.

Вважаючи, що пенсійний орган неправильно розрахував її стаж роботи за Списком № 2, що в наступному призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії, Позивачка звернулася до суду з цим позовом.

8. Нормативно-правове обґрунтування

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року №18-1 (далі - Порядок №18-1), постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.16 № 461, якою затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Постанова № 461), Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 422 (далі - Порядок), Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з частинами першою та другою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Так згідно з пунктом «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту «б» частини 2 статті 100 Закону №1788-ХІІ особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи (абзац 24 пункту «б» статті 13 Закону №1788-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 р. № 461 затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Частиною першою ст. 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За ч. 3 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, якщо сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Таким чином до 01.01.2004 стаж підтверджується документально, в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 пункту 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», де встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п. 20 Порядку 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пунктах 3, 6 та 20 Порядку № 637.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді, є трудова книжка.

10. Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що загальний страховий стаж Позивача станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії складає 37 років 04 місяці 26 днів, який включає в себе стаж по Списку №2:

- період навчання в СПТУ №7 Рівненської області з 01.09.1983 по 15.07.1986 - 2 роки, 10 місяців, 15 днів;

-період роботи на посаді електрозварювальника ручної дугової зварки з 31.07.1986 по 20.10.1986- 2 місяці, 20 днів;

-період строкової військової служби з 25.10.1986 року по 01.12.1988 року - 2 роки, 1 місяць, 7 днів;

-період роботи на посаді електрозварювальника ручної зварки з 23.01.1989 по 03.11.1997-8 років, 9 місяців, 12 днів;

-період роботи на посаді електрозварювальника ручної зварки з 01.12.2010 по 02.09.2015 - 4 роки, 11 місяців, 2 дні.

Усі зазначені вище періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу Позивача на роботах за Списком №2 та становлять більше, ніж передбачені законом 12 років 6 місяців для призначення пенсії за віком.

11. При цьому, доводи Апелянта про те, що для зарахування періодів роботи Позивача з 31.07.1986 року по 20.10.1986 року на посаді електрозварника у БМУ №1 ДБК 4 та з 01.12.2010 року по 02.09.2015 року на посаді електрозварника ручного зварювання у ДІ "УБК" ТОВ "Будмеханізація" до пільгового стажу відсутні правові підстави, оскільки Позивачем не надано уточнюючі довідки за вказані періоди, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідна інформація підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , яка, як вже зазначалося раніше, є основним документом, який підтверджує стаж роботи особи та виконання нею робіт на певній посаді.

12. Разом з тим, з цих же підстав суд також вважає необґрунтованими твердження Апелянта про те, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції не проаналізував належним чином незарахування до пільгового стажу період навчання Позивача в СПТУ №7 Рівненської області з 01.09.1983 року по 15.07.1986 року та строкової військової служби з 25.10.1986 року по 01.12.1988 року, оскільки Позивачем не надано уточнюючих довідок, які підтверджували б пільговий характер роботи за період з 31.07.1986 року по 20.10.1986 року та з 01.12.2010 року по 02.09.2015 року.

14. За цих обставин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 38 Закону України від 10.02.1998 № 103/98-ВР «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Як вбачається з матеріалів справи, навчання Позивача в СПТУ №7 Рівненської області закінчилося 15.07.1986. А вже з 31.07.1986 він працював на посаді електрозварювальника ручної дугової зварки, яка передбачена Списком №2.

15. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що період навчання має зараховуватися до пільгового стажу Апелянта.

16. Окрім того, відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, якщо особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Оскільки матеріалами справи підтверджується робота Позивача на посаді за Списком №2 у період до його призову на строкову військову службу, період цієї служби обов`язково враховується при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

17. При цьому, переглядаючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, судова колегія також зазначає, що відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 р. на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

18. Тож, застосування в цій справі способу захисту порушеного права Позивача шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах не є втручанням в його дискреційні повноваження, як на тому наполягає Апелянт, та відповідає завданням адміністративного судочинства, регламентованим ст. 2 КАС України.

19. Разом з тим, у рішенні від 30.01.2003 N 3-рп/2003 Конституційний Суд України зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

20. Крім того, у рішенні від 10.04.2008 у справі «Вассерман проти Росії» Європейський суд з прав людини також наголосив на тому, що засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося.

21. Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги правові висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

22. Таким чином, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог статті 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 242 КАС України.

23. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

24. Отже, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року - без змін.

25. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 26 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев