Справа № 140/2042/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2042/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області № 09 від 09.01.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2024 про призначення пенсії за віком, з врахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993 та в ТзОВ «Авероес» з 02.09.1997 по 21.05.2003 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-1V.

За принципом екстериторіальності заяву було скеровано до ГУ ПФУ у Кіровоградській області.

09.01.2024 позивач отримав від відповідача 2 рішення про відмову в призначенні пенсії № 09 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (тривалість страхового стажу становить 24 роки 3 місяці 27 днів, вік 60 років). В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 02.12.1991 по 01.04.1993 на посаді директора «Бізнес-Центра», оскільки запис про звільнення не засвідчено печаткою та з 02.09.1997 по 21.05.2003 на посаді директора підприємства ТзОВ «Авероес», оскільки відсутній номер протоколу в записі про звільнення та відсутня інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Одночасно повідомлено, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058-1V з урахуванням наявних документів, позивач набуде після досягнення 63-річного віку, з 04.10.2026 року.

У зв`язку із зверненням позивача за призначенням пенсії, відділом обслуговування громадян № 7 ГУ ПФУ у Волинській області було подано запити до архівних установ Луцької та Рожищенської міських рад щодо підтвердження спірного страхового стажу.

В архівній довідці № 158/1-12 Комунальної установи Луцький міський трудовий архів Луцької міської ради зазначено, що документи з особового складу ТзОВ «Авероес» на зберігання в Луцький міський трудовий архів не надходили.

З архівної довідки від 28.09.2023 № 150/1-12 Комунальної установи Луцький міський трудовий архів Луцької міської ради слідує, що наказів про трудовий стаж та заробітну плату ОСОБА_1 , документи з особового складу Управління житлово-комунального господарства міськвиконкому та «Бізнес-центр» на зберігання в Луцький міський трудовий архів не передано.

В архівному витязі з розпорядження виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 20 січня 1993 року № 19-р за №100/01.26 від 19.10.2023 зазначено про ліквідацію підприємства «Бізнес- центр», заснованого відділом розвитку підприємництва і управління житлово-комунального господарства.

Архівним витягом з розпорядження виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 05 листопада 1997 року № 516-рв за №103/01.26 від 15.1 1.2023 підтверджується реєстрація ТзОВ «Авероес».

В довідці Комунальної установи трудовий архів Рожищенської міської ради за №35/01-29/2-24 від 30.01.2024 вказано, що документи з особового складу (кадрових питань) ТзОВ «Авероес» на зберігання в трудовий архів Рожищенської міської ради не надходили і місцезнаходження їх не встановлене.

З таким рішенням відповідача 2 про відмову в призначенні пенсії позивач не погоджується, вважає його протиправним та незаконним.

Зазначає, що наявність в органу Пенсійного фонду сумнівів у достовірності відомостей в поданих документах може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак це не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого стажу.

З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Відповідно до ухвали Волинського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року розгляд даної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов від 21.08.2023 відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області позовні вимоги не визнав.

Відповідач зазначив, що у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу прийнято рішення №09 від 09.01.2024 відмовити позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з невиконанням однієї з умов призначення пенсії, передбаченої ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме наявності у 2023 році не менше 30 років страхового стажу. До страхового стажу позивача не враховано періоди роботи: періоди роботи в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993, оскільки запис про звільнення не засвідчено печаткою та в ТзОВ «Авероес» з 02.09.1997 по 21.05.2003, оскільки відсутній номер протоколу в запису про звільнення та відсутня інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З врахуванням викладеного відповідач просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Волинській області у зазначений судом строк відзиву на позов не надав.

Суд, з урахуванням мотивів, викладених у позові та відзиві, дослідивши докази та письмові пояснення, дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю з таких підстав.

02.01.2024 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заяву було скеровано до ГУ ПФУ у Кіровоградській області.

09.01.2024 позивач отримав від відповідача 2 рішення про відмову в призначенні пенсії № 09 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (тривалість страхового стажу становить 24 роки 3 місяці 27 днів, вік 60 років). В ході розгляду документів до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 , а саме: з 02.12.1991 по 01.04.1993 на посаді директора «Бізнес-Центра», оскільки запис про звільнення не засвідчено печаткою та з 02.09.1997 по 21.05.2003 на посаді директора підприємства ТзОВ «Авероес», оскільки відсутній номер протоколу в записі про звільнення та відсутня інформація в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Одночасно повідомлено, що право на призначення пенсії відповідно до ст. 26 Закону № 1058-1V з урахуванням наявних документів, позивач набуде після досягнення 63-річного віку, з 04.10.2026 року.

Позивач не погоджуючись з таким рішення Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом І частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону № 1058-IV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються, зокрема, пенсія за віком.

Згідно із абзацом першим частини першої статті 24 Закону №1058- IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Як передбачено частиною другою статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування .

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058- IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного, і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу П Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року №10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за №785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року №8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-Х1І «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

На виконання зазначеної норми Закону, постановою Кабінету міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній.

У пунктах 1 та 2 Порядку зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб

Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з частинами першою, третьою статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного органу за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

За приписами частини п`ятої статті 45 Закону №1058-1V документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

З аналізу викладених норм слід дійти висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. При цьому лише у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів. У разі сумніву органу, що призначає пенсію, у належності та обгрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

На момент внесення записів до трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02 серпня 1985 року №252, зі змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19 жовтня 1990 року №412; далі - Інструкція №162), та Інструкція про ведення трудових книжок, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за №110; далі - Інструкція №58), які містять аналогічні положення про те, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника; трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Відповідно до пунктів 2.3, 2.4, 2.8, 2.15 глави 2 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону. Усі записи в; трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і ПОВИННІ точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму. Якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: «Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то», а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Аналогічні за змістом положення містить також Інструкція №162. Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган.

Пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року №110 (надалі - Інструкція № 58), встановлено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Внесені до трудової книжки НОМЕР_1 записи у розділі «Відомості про роботу», що стосується спірних періодів роботи, не містять закреслень чи виправлень. Відсутність можливості іншим чином підтвердити страховий стаж за вищезгадані періоди, зазначено в архівних довідках № 158/1-12, № 150/1-12 від 28.09.2023 Комунальної установи Луцький міський трудовий архів Луцької міської ради, архівному витязі з розпорядження виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 20 січня 1993 року № 19-р за №100/01.26 від 19.10.2023, архівному витязі з розпорядження виконавчого комітету Луцької міської ради народних депутатів від 05 листопада 1997 року № 516-рв за №103/01.26 від 15.11.2023, довідці Комунальної установи трудовий архів Рожищенської міської ради за №35/01 -29/2-24 від 30.01.2024.

Записи трудової книжки між собою пов`язані хронологічно. Законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на роботодавця. У даному випадку всі відомості, що зазначені у спірних записах, читабельні та зрозумілі. Зі змісту наданої позивачем трудової книжки можливо встановити назву підприємства та періоди роботи. Під час розгляду заяви відповідачами не зазначалося, що вказані записи в трудовій книжці є сфальсифікованими або мають підробний характер.

Зміна записів у трудових книжках виконується власником або уповноваженим ним органом, а тому порушення вимог ведення трудової книжки жодним чином не повинно нести настання негативних наслідків для працівника, тому недоліки її заповнення не можуть бути підставою для висновку про відсутність трудового стажу за спірні періоди, а підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання роботодавцем усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відмова відповідача 2 в зарахуванні позивачу до страхового стажу періодів роботи в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993 та в ТзОВ «Авероес`з 02.09.1997 по 21.05.2003 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 є неправомірними.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21 лютого 2018 року.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Суд звертає увагу на те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення його трудової книжки та бухгалтерських документів на підприємстві, тому неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його права на соціальний захист - призначення пенсії за віком на загальних підставах.

Отже, період роботи ОСОБА_1 в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993 та в ТзОВ «Авероес`з 02.09.1997 по 21.05.2003 відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 , підтверджено записами в трудовій книжці, а тому їх необхідно включити до загального трудового стажу для призначення пенсії.

На думку суду, відповідач дійшов хибного висновку про відсутність у позивача необхідного страхового стажу для призначення пенсії.

З матеріалів справи слідує, що позивач досяг віку 60 років 03 жовтня 2023 року та має загальний страховий стаж понад 30 років.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як слідує з матеріалів справи, позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком 02.01.2024.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Як встановлено частиною другою вказаної статті, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Відтак, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, 03 жовтня 2023 року позивач досяг віку 60 років, його страховий стаж становив більше 30 років, тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 09.01.2024 №09 щодо відмови йому у призначенні пенсії за віком є протиправним і підлягає скасуванню.

Також суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2024 про призначення пенсії за віком, з врахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993 та в ТзОВ «Авероес» з 02.09.1997 по 21.05.2003 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог статей 139, 244, 246 КАС України, суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід присудити на користь позивача здійснений ним і документально підтверджений судовий збір у сумі 1211,20 грн., сплачений 22.02.2024 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасування рішення від 09.01.2024 №09 Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.01.2024 про призначення пенсії за віком, з врахуванням висновків суду, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи в «Бізнес-Центрі» з 01.12.1991 по 01.04.1993 та в ТзОВ «Авероес» з 02.09.1997 по 21.05.2003 відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вулиця Соборна, 7а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.Д. Ковальчук