Справа № 620/8951/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Ткаченко О.Є.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року Справа № 620/8951/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в

Чернігівській області,

Головного управління Пенсійного фонду України у

Київській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області(далі - Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач 2) в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення №24805/03-16 від 19.06.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок/допризначення пенсії по інвалідності із 01.06.2023, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи ОСОБА_1 згідно довідки №345/15 від 15.01.2014, виданої ТОВ «Міракс Сервіс», із 05.01.2006 по 25.12.2013 із врахуванням при обчисленні пенсії по інвалідності заробітної плати згідно довідки №345/14 від 15.01.2014, виданої ТОВ «Міракс Сервіс», та виплатити виниклу заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправним та скасовано рішення №24805/03-16 від 19.06.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії по інвалідності.

- зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на ТОВ «Міракс Сервіс» із 05.01.2006 по 25.12.2013.

- зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії по інвалідності з 01.06.2023 згідно довідки №345/14 від 15.01.2014, виданої ТОВ «Міракс Сервіс».

- зобов?язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснювати ОСОБА_1 виплату пенсії по інвалідності після перерахунку з 01.06.2023 згідно довідки №345/14 від 15.01.2014, виданої ТОВ «Міракс Сервіс».

В іншій частині позову відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що прийняття постанови Кабінетом Міністрів України «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення» від 29.11.2022 №1328, як і припинення участі в ній РФ, не є підставою для відмови в обчисленні стажу роботи Позивача, адже такий стаж ним набутий до ухвалення відповідних рішень.

Щодо позовних вимог про виплату заборгованість на підставі перерахунку пенсії, суд зазначив, що ця позовна вимога поглинається вимогою про зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області провести Позивачу перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.06.2023 згідно довідки № 345/14 від 15.01.2014, виданої ТОВ «Міракс Сервіс».

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії-дорахування страхового стажу набутого в Російській Федерації за період роботи 2006-2013 роки, оскільки 11.06.2022 Російська Федерація вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Окрім того, Апелянт зазначив, що будь-який акт (рішення, документ), виданий державними органами та органами місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2024 та від 26.01.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянином України та перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області та з 20.09.2022 отримує пенсію по інвалідності.

Позивач 13.06.2023 подав заяву до Відповідача, в якій просив зарахувати до страхового стажу період роботи у ТОВ «Міракс Сервіс» з 05.01.2006 по 25.12.2013 та взяти до розрахунку заробітну плату у ТОВ «Міракс Сервіс» /т. 1 а.с.11-12/.

19.06.2023 заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, рішенням якого відмовлено у перерахунку пенсії, та зазначено, що оскільки з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, громадянам, які проживали/працювали на території російської федерації, до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території СРСР по 31.12.1991 /т. 1 а.с.13/.

8. Позивач, вважаючи порушеним своє право на належне пенсійне забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Постанова № 22-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною першою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи після 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав - учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільній формі) про сплату страхових внесків.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 291/99/17.

11. Перевіряючи рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що довідкою №345/15 та довідкою про заробітну плату для нарахування пенсії №345/14 підтверджується факт роботи ОСОБА_2 в ООО «Мирмакс Сервис» в період з січня 2006 року по грудень 2013 року та наявність у нього відповідного страхового страху для призначення пенсії за віком.

Тож, неврахування Відповідачем заробітної плати Позивача за вказаний період роботи на підставі вищевказаних довідок, є безпідставним.

12. При цьому, доводи Апелянта про те, що 11.06.2022 російська федерація вийшла з Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідний трудовий стаж Позивач набув до вказаної дати.

13. Водночас, як було правильно зазначено судом першої інстанції, Позивач набув трудовий стаж та звернувся за призначенням пенсії, у тому числі зі спірними документами, до введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

14. При цьому, всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії, що обчислена із заробітку, який вона отримувала на законних підставах, з тих міркувань, що Україною у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації припинено співробітництво та обмін поштою з країною-агресором та неможливістю надати запит на звірку достовірності видачі вищенаведених довідок.

15. У рішенні Європейського суду з прав людини Мозер проти Республіки Молдови та Росії від 23.02.2016 ЄСПЛ було констатовано, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами.

Отже, з огляду на вищевикладене, Позивач не може бути позбавлений права, що стосується предмету позову, через неможливість перевірки достовірності видачі вищезазначеної довідки.

16. У зв`язку з викладеним судова колегія відхиляє доводи Апелянта про те, що будь-який акт (рішення, документ), виданий державними органами та органами місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території є недійсним і не створює правових наслідків. Окрім того, у межах цієї справи взагалі не розглядався жоден акт, виданий зазначеними вище органами.

17. Разом з тим, Апелянт у своїй скарзі не ставить під сумнів відомості, зазначені у довідці про заробітну плату.

18. Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

19. Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позову в цій справі та вважає, що судом повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

20. Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

21. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року - без змін.

17. Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 26 березня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев