Справа № 595/515/24
Суддя: Тхорик І. І.
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 595/515/24
Провадження № 2-а/595/25/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2024

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого судді Тхорик І.І.

за участі: секретаря судового засідання Боднара М.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бучач справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковалівський Б.В., 18 березня 2024 року звернувся в суд з адміністративним позовом до ГУНП в Тернопільській області, в якому просить скасувати постанову серії ББА №576094, винесену 03.03.2024, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення на підставі ч.1 ст.126 КУпАП, а провадження у справі закрити. Вказані вимоги мотивує тим, що в постанові зазначено, що 03.03.2024 в с. Соколів по вул. Матіїшина, він керував т/з, не маючи біля себе посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ». Однак, вважає дану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він транспортним засобом не керував та жодних правил дорожнього руху не порушував. За наведених обставин просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 20 березня 2024 року поновлено позивачу пропущений строк звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ББА №576094 від 03 березня 2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

28 березня 2024 року від представника відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та вважає такі безпідставними. Зазначає, що 08.03.2024 позивач керував т/з, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, також було відсутнє свідоцтво реєстрації т/з і поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чим порушив п.2.1 «а», «б», «в» ПДР України. Поліцейським СРПП ВП №2 (м. Бучач) було виявлено дане порушення ПДР та винесено на позивача постанову серії ББА №576094 за ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Вважає, що постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню. Зупинивши т/з, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським було роз`яснено позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП відповідно до вимог ст. ст. 278,279 КУпАП. Також при винесенні постанови позивач не висловлював жодних заперечень стосовно притягнення його до адміністративної відповідальності. За наведених обставин, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Ковалівський Б.В. в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. Від представника позивача на адресу суду надійшла письмова заява, в якій він просить розглядати справу у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив справу слухати у відсутності їх представника.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №576094 від 03 березня 2024 року, прийнятої поліцейським СРПП ВП №2 (м. Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області Гуцул С.С., Павлюк В.І. 03 березня 2024 року о 20.00 год. в с. Соколів по вул. Матіїшина, керував т/з не маючи біля себе посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних т/з, чим порушив п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» та 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За відомостями постанови до неї додається відеофіксація на вимогу.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п. 2 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18 грудня 2018 року № 1026 (далі - Інструкція), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

З перегляду відеозапису, наданого відповідачем суду, вбачається, що він здійснений за допомогою нагрудної камери працівника поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Положеннями ч. 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги та заперечення.

За нормою ч. 2 цієї статті, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За даними п. 2.1 Правил дорожнього руху України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

- «а» посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

- «б» реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон);

- «ґ» чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення статті 251 КпАП України закріплюють, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

На підтвердження вчинення інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення відповідачем надано суду відеозапис (відеофайл 0000000__0014) з місця вчинення правопорушення, де зафіксовано розмову поліцейських з ОСОБА_1 , який на запитання: «куди їхали?», спочатку відповів: «додому». На вимогу працівника поліції надати документи, що посвідчують особу, ОСОБА_1 сказав, що не надасть документів. Надалі, ОСОБА_1 заперечував, що керував транспортним засобом, зазначивши, що його автомобіль перебував без руху вже упродовж двох годин. Однак, особа, яка викликала працівників поліції, ОСОБА_2 зазначив, що він їхав з однієї сторони, а навпроти рухався своїм т/з ОСОБА_1 , який перегородив йому проїзд, вийшов із автомобіля і почав шарпати за кермо, у зв`язку з чим він про даний факт повідомив у поліцію. На запитання працівників поліції як він керує т/з без документів, ОСОБА_1 відповів, що біля себе нічого не має та жодних документів не пред`явив, після чого знову стверджував, що не керував і не пив. З долученого до матеріалів адміністративної справи відеофайлу 0000000__0015 чітко вбачається, що під час оголошення працівником поліції ОСОБА_1 про складену відносно нього адміністративну постанову за порушення ним п.п. 2.1 «а», 2.1 «б» та 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 заперечень не висловлював, на запитання поліцейської чи йому зрозумілий зміст постанови, відповів «так», про що розписався.

З наведеного вище відеозапису слідує, що позивачем на пропозицію поліцейського не надано посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Факти відсутності вказаних документів позивачем визнано та не заперечувалися.

Суд вважає безпідставними покликання представника позивача, адвоката Ковалівського Б.В. на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки особа, яка викликала працівників поліції, ОСОБА_2 , ствердно повідомив поліцейським про те, що ОСОБА_1 керуючи т/з, перегородив йому дорогу і не давав можливості проїхати.

Таким чином, факт наявності адміністративних правопорушень за ч.1 ст.126 КУпАП і винуватість у їх вчинені ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження дослідженими судом доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розглядаючи дану справу поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню, є обґрунтованою та законною, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 7-11, 72-77, 242-246, 257, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, 46001.

Суддя: І. І. Тхорик