Справа № 440/981/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/981/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/981/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

26.01.2024 адвокат Меламед Вадим Борисович, здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_1 , через систему "Електронний суд" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому, з урахуванням зменшення обсягу заявлених позовних вимог, просить суд визнати протиправними дії та бездіяльність щодо не призначення пенсії позивачу, визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 16.11.2022 №44, повідомлене в листі №21860-19994/Р-02/8-1600/23 від 29.09.2023 стосовно відмови у призначенні пенсії, зобов`язавши при цьому ГУПФ призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.08.2021 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) та здійснювати виплату пенсії на вказаний нею банківський рахунок.

Позов мотивований тим, що позивач у віці 77 років за наявності страхового стажу в обсязі 28 років набула усіх необхідних умов для призначення пенсії за віком, встановлених ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Представник позивача зазначає, що прийняте відповідачем на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі №440/2706/22 рішення №44 від 16.11.2022 щодо відмови у призначенні пенсії з мотивів відсутності факту реєстрації позивача на території України за місцезнаходженням відповідача суперечить чинному законодавству, оскільки вказані обставини не звільняють пенсійний орган від обов`язку призначити пенсію позивачці, яка проживає у м. Рішон Ле-Ціон Ізраїль.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 30.01.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою від 14.02.2024 продовжено строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків позовної заяви, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 26.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві на позов представник ГУПФ просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на правомірність рішення №44 від 16.11.2022, висновок якого зумовлений обставинами відсутності реєстрації позивача на території України. Рішення суду від 14.04.2022 у справі №440/2706/22 не містить зобов`язань, покладених на органи Пенсійного фонду щодо призначення пенсії ОСОБА_1 за віком. На звернення від 31.08.2023 уповноваженого представника ОСОБА_1 щодо виконання рішення суду було надано відповідь від 29.09.2023 №21860-19994/Р-02/8-16000/23 згідно із Законом України "Про звернення громадян" (а.с. 59-61).

Розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в Молдові, нині постійно проживає в Державі Ізраїль, як про це свідчить відмітка у паспорті громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивачки 13.04.2018 органом 21SR (а.с. 70-78).

06.08.2021 представник позивача ОСОБА_2 подав через веб-портал Пенсійного фонду України заяву від 06.08.2021 та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком (а.с. 89-90).

Згідно з переліком додатків до заяви від 06.08.2021 також було надано сканкопії наступних документів: заяву представника позивача про призначення пенсії; довідку про присвоєння РНОКПП; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; трудову книжку; пенсійне посвідчення; ордер та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Листом ГУПФ від 12.08.2022 №1600-0201-8/55240 представнику позивача повідомлено про необхідність особистого звернення позивача до Управління з відповідною заявою та документами для призначення пенсії. Відповідач у листі послався на положення Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, щодо особистого подання заяви про призначення пенсії і документів, які підтверджують місце проживання (реєстрації) особи.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі №440/2706/22 суд визнав протиправною бездіяльність ГУПФ щодо нерозгляду заяви представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком. Зобов`язав ГУПФ розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком по суті та прийняти рішення по суті заяви.

На виконання рішення суду ГУПФ 16.11.2022 здійснило розгляд заяви по суті з прийняттям рішення №44 про відмову у призначенні пенсії позивачу (а.с. 65).

За висновком пенсійного органу аналіз поданих уповноваженим представника ОСОБА_1 документів для призначення їй пенсії за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058 на підставі заяви від 06.08.2021 показав:

- що заява подана 06.08.2021 представником ОСОБА_1 як звернення згідно із Законом України "Про звернення громадян", на що було надано письмову відповідь. Рішення про призначення пенсії не приймалося згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- подано копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон, паспорт громадянина України з реєстрацією на території України відсутній;

- відсутня довідка відповідних органів з місця проживання (реєстрації) про реєстрації, фактичне проживання на дату подання заяви.

До того ж подано трудову книжку від 04.08.1969 з наявним штампом про призначення пенсії (дата 07.03.1996) та посвідчення, видане Управлінням соціального захисту населення 13.03.1998 на термін з 01.03.1998 по 01.03.1999, вид пенсії - інвалідність ІІ групи.

За наслідками розгляду заяви від 06.08.2021 та на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 №440/2706/22 ГУПФ 16.11.2022 було прийнято рішення №44, яким відмовлено ОСОБА_1 , 1946 року народження, у призначенні пенсії за віком згідно із заявою від 06.08.2021 у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. Рішення суду від 14.04.2022 №330/2706/22 не містить зобов`язань, покладених на органи Пенсійного фонду про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком.

Інформуючи представника позивача про результати розгляду, відповідач листом від 29.09.2023 №21860-19994/Р-02/8-1600/23 повідомив про те, що "...На даний час ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - Головне управління) як отримувач пенсії не перебуває. Заява ОСОБА_1 від 06.08.2021 щодо призначення пенсії за віком, що була надіслана через вебпортал Пенсійного фонду України Вами, як її представником, розглядалась згідно Закону України «Про звернення громадян». У заяві місце реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 зазначено «Ізраїль». Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 по справі №440/2706/22 (набрало законної сили 08.11.2022) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області розглянути заяву представника ОСОБА_1 від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком по суті та прийняти рішення по суті заяви. Зобов`язань щодо призначення пенсії судове рішення не містить. На виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.04.2022 Головним управлінням розглянуто Вашу заяву, як представника ОСОБА_1 , від 06.08.2021 про призначення пенсії за віком. Рішенням від 16.11.2022 №44 заявниці відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю реєстрації на території України. Одночасно повідомляємо, що у зв`язку з тим, що на даний час ОСОБА_1 не надала згоди Головному управлінню щодо розголошення персональних даних, копія рішення від 16.11.2022 №44 може бути надана особисто ОСОБА_1 в разі її звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області." (а.с. 64).

Вважаючи це рішення таким, що порушує конституційне право особи на отримання пенсії, адвокат Меламед В.Б. звернувся до суду з цим позовом в інтересах позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Іноземні громадяни та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами.

Частиною 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що в разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

У рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що громадяни України, які виїхали на постійне місце проживання до інших держав, мають рівні права з іншими громадянами України на пенсійне забезпечення. Право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, - в Україні чи за її межами.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Тобто, кожен громадянин України має право на вибір місця свого проживання із збереженням всіх конституційних прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про громадянство України", документами, що підтверджують громадянство України, є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Статтею 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції, чинній на момент первинного звернення за призначенням пенсії) було визначено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Пунктом 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі Порядок №22-1 в редакції чинній на момент первинного звернення за призначенням пенсії), було передбачено, що заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) з використанням кваліфікованого електронного підпису або електронної системи BankID відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 серпня 2015 року за № 991/27436.

Згідно з пунктом 1 Порядку №22-1, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу). Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви, або дата реєстрації заяви на вебпорталі.

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема такі документи: 1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу); 3) для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи.

Відповідно до п. 2.23 Порядку №22-1, до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає кваліфікований електронний підпис. У випадку звернення за призначенням пенсії через вебпортал з використанням електронної системи BankID для виплати пенсії заявник або представник заявника, який діє на підставі довіреності, посвідченої нотаріально, законний представник пред`являє до органу, що призначає пенсію, оригінали сканованих копій документів, що підтверджують право на пенсію.

Системний аналіз викладених правових норм дає суду підстави стверджувати, що кожний громадянин України має право на вибір свого місця проживання зі збереженням усіх конституційних прав, у тому числі й права на призначення пенсії. Це право не може пов`язуватися з такою умовою як постійне проживання в Україні.

Враховуючи встановлений судом факт того, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується відомостями паспорту громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 від 13.04.2018 (строк дії спливає 13.04.2028), нотаріально посвідчена копія якого неодноразово надавалася до територіального органу ПФ, підстави для відмови у призначенні пенсії, що покладені в основу рішення відповідача від 16.11.2022 №44, не ґрунтуються на приписах закону.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що права та інтереси позивача на пенсійне забезпечення порушує саме рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії, суд з метою ефективного відновлення порушеного права визнає за необхідне скасувати рішення ГУПФ від 16.11.2022 №44 про відмову в призначенні пенсії з мотивів його протиправності.

Водночас, оскільки відповідачем не перевірялися подані із заявою про призначення пенсії документи по суті, у тому числі з дослідженням питань достатності віку позивача, трудового (страхового) стажу, суд визнає передчасними вимоги позивача щодо зобов`язання пенсійного органу призначити та здійснювати виплату пенсії на вказаний позивачем банківський рахунок.

Натомість суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити повторний розгляд по суті заяви від 06.08.2021 про призначення пенсії ОСОБА_1 .

Тож формулюючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення ГУПФ від 16.11.2022 №44 про відмову в призначенні пенсії, а також зобов`язати ГУПФ здійснити новий розгляд по суті заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 06.08.2021 про призначення пенсії, з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні, зокрема щодо необхідності дослідження питань достатності віку позивача, трудового (страхового) стажу.

Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.

За таких обставин, згідно з приписами частини 3 статті 139 КАС України, на користь позивача слід стягнути 1/2 частину судового збору, сплаченого при зверненні до суду з цим позовом, тобто 484,48 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 16.11.2022 №44 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити новий розгляд по суті заяви представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 від 06.08.2021 про призначення пенсії, з урахуванням висновків, сформульованих судом у цьому рішенні.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 частину витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун