Справа № 160/22340/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2024-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
представник позивача представника відповідача не з`явився ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2023 року прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2023 року клопотання відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження задоволено. Призначено справу за позовом Комунального підприємства Дніпропетровської обласної ради "Аульський водовід" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, у задоволенні позову просила відмовити.
Заслухавши представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності за КВЕД: 36.00 Забір, очищення та постачання води (основний); підприємство здійснює свою господарську діяльність і в інших напрямках (інші): 42.99 Будівництво інших споруд н.в.і.у; 56.29 Постачання інших готових страв; 37.00 Каналізація, відведення й очищення стічних вод; 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Судом встановлено, що 15.05.2023р. на підставі п.п.19-1.1.1 п.п.19-1.1.2 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 розділу І Податкового кодексу України, у порядку визначеному п.п.75.1.1 п.75.1 ст.75 та ст.76 розділу II Податкового кодексу України розділу II Податкового кодексу України, головним державним інспектором Кам`янського відділу податків і зборів з юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб Головного управління ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 проведено камеральну перевірку з питання порушення термінів сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної ради «Аульський водовід», за І квартал 2020 року, граничний термін сплати - 20.05.2020, за ІІ квартал 2020 року, граничний термін сплати -19.08.2020, за ІІІ квартал 2020 року, граничний термін сплати - 19.11.2020, за IV квартал 2020 року, граничний термін - 19.02.2021, за І квартал 2021 року, граничний термін сплати - 20.05.2021, за II квартал 2021 року, граничний термін сплати - 19.08.2021, за ІІІ квартал 2021 року, граничний термін сплати - 19.11.2021, за IV квартал 2021 року, граничний термін сплати - 21.02.2022, за І квартал 2022 року, граничний термін сплати - 20.05.2022, за II квартал 2022 року, граничний термін сплати - 19.08.2022 та за III квартал 2022 року, граничний термін сплати - 21.11.2022р.
КП ДОР «Аульський водовід» самостійно задекларувало податкові зобов`язання вищезазначених податкових деклараціях з рентної плати (Додатку 5 - Розрахунок з рентної плати за спеціальне використання води), яка подана платником у встановлені Кодексом терміни.
Вказана звітність складена і підписана відповідно до статті 48 Кодексу, та подана у спосіб визначений діючим законодавством.
Враховуючи, що платником податків було самостійно визначено суму податкового зобов`язання, на етапі підготовки податкової звітності платник усвідомлював про обов`язок в подальшому сплатити дані зобов`язання.
Крім того, платник сплатив дані суми податкових зобов`язань з запізненням, тобто він був обізнаний із наявністю обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання та усвідомлював, що такий обов`язок у нього існує.
Так, наприклад: на граничну дату сплати, а саме 19.08.2020 у КП ДОР «Аульський водовід» рахувався податковий борг у сумі 12 938 495,90 грн. Після проведення нарахування в сумі 2 027 786,86 грн. податковий борг збільшився і склав 14 966 282,76 грн. Фактично суму боргу в ІКП з рентної плати за спеціальне використання води (код платежу 13020401) з урахуванням вимог пункту 87.9 статті 87 Кодексу сплачено платіжними дорученням: від 29.04.2022 платіжне доручення №4557, від 27.05.2022 платіжне доручення №1397, від 30.05.2022 платіжне доручення №1398, від 29.06.2022 платіжне доручення №5197, від 29.06.2022 платіжне доручення №1399.
На граничну дату сплати, а саме 19.11.2020 у КП ДОР «Аульський водовід» рахувався податковий борг у сумі 12 595 964,85 грн. Після проведення нарахування в сумі 2 470 948,69 грн. податковий борг збільшився і склав 15 066 913,54 грн. Фактично суму боргу в ІКП з рентної плати за спеціальне використання води (код платежу 13020401) з урахуванням вимог пункту 87.9 статті 87 Кодексу сплачено платіжними дорученням: від 29.07.2022 платіжне доручення №5663, від 31.08.2022 платіжне доручення №6059, від 30.09.2022 платіжне доручення №6525.
Перевіркою термінів сплати узгодженого грошового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води (код платежу 13020401) встановлено порушення вимог, визначених п. 57.1 ст.57 та п. 257.5 ст. 257 Кодексу, в частині несвоєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з рентної плати за спеціальне використання води згідно документів, наведених у таблиці Акта.
Пунктом 124.3 статті 124 Кодексу встановлено, що за діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
До КП ДОР «Аульський водовід» було застосовано штрафні санкції, а саме:
КП ДОР «Аульський водовід» був обізнаний із наявністю у нього обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання та усвідомлював, що такий обов`язок у нього існує, але нараховані суми відповідно до поданих податкових декларацій з рентної плати за І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2020 року, за I, II, III, ІV квартали 2021 року та за I, II, III квартали 2022 року сплатив із запізненням.
Крім того в Акті перевірки зазначено, що, ГУ ДПС у Дніпропетровській області не отримувало від платника податків будь-яких пояснень, листів з інформацією щодо обставин, які звільняють від відповідальності або пом`якшують відповідальність за вчинення податкових правопорушень, неможливості виконання ним обов`язку зі своєчасної сплати податку передбачених Кодексом.
Відповідно до п.86.7 ст.86 ПКУ платник податку має право подати заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджую^ відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до Кодексу, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади застосування земельного податку регламентовані розділом XII «Податок на майно» Податкового кодексу України №2755-УІ.
Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Згідно п.п.14.1.72 п.14.1 ст.14 ПК України, земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Відповідно до п.п.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПКУ податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Згідно з п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України та законами з питань митної справи.
Відповідно до п.31.1 статті 31 Кодексу строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.
Згідно з положеннями п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ПКУ та законами з питань митної справи.
Згідно положень п.54.1 ст.54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені ПКУ. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Таким чином, судом встановлено, що платник податків, самостійно визначив суму податкового зобов`язання, що підлягає сплаті в бюджет.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПКУ):
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПКУ, а фактичні перевірки - ПКУ та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального. Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
У статті 76 Податкового кодексу зазначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.
Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.
Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.
Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 ПКУ.
Отже, законодавчо закріплено правові підстави для визначення порушень термінів сплати самостійно визначених грошових зобов`язань під час проведення камеральних перевірок.
Пунктом 87.9 ст.87 Податкового кодексу передбачено, що у разі наявності у платника податків податковою боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 ПКУ або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Згідно п.109.1 ст.109 ПКУ податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПКУ.
Діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти, а також інші суб`єкти у випадках, прямо передбачених ПКУ, несуть фінансову відповідальність за вчинення податкових правопорушень.
Відповідно до п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі ПКУ чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі ПК України чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Відповідно до п.124.2 ст.124 ПКУ діяння, передбачені пунктом 124.1 ст.124 ПКУ, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.
Пунктом 255.1 статті 255 Податкового кодексу України визначено, що платниками рентної плати за спеціальне використання води є:
- первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;
- суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.
Об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі (п.255.3 ст.255 ПК України).
Згідно з підпунктом 255.11.1 пункту 255.11 ст.255 ПК України водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.
Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (п.255.12 ст.255 ПК України).
Відповідно до пункту 257.1 статті 257 ПК України базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.
Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (п.257.2 ст.257 ПК України).
Згідно з пунктом 257.5 статті 255 ПК України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.
Підпунктом 258.1.1 пункту 258.1 статті 258 ПК України визначено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що позивачем порушено п.124.3 ст.124 Податкового кодексу України, а саме не сплачено суму узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше ніж 90 календарних днів.
Судом встановлено, та не заперечується позивачем у позовній заяві, що КП ДОР «Аульський водовід» був обізнаний із наявністю у нього обов`язку щодо сплати податкового зобов`язання та усвідомлював, що такий обов`язок у нього існує, але нараховані суми відповідно до поданих податкових декларацій з рентної плати за І, ІІ, ІІІ, IV квартали 2020 року, за I, II, III, ІV квартали 2021 року та за I, II, III квартали 2022 року сплатив із запізненням.
Крім того, обізнаність КП ДОР «Аульський водовід» підтверджується також наступними обставинами:
- інформація про терміни декларування та сплати податків (зборів) міститься в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку;
- граничні строки сплати податку визначені ПКУ та знаходяться у вільному доступі;
- інформація про граничні строки сплати податків (зборів) міститься в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку;
- інформація щодо бюджетного рахунку розміщено на сайті ДПС та в електронному кабінеті платника податку.
Окрім того, підприємством протягом 2019-2022 років постійно порушувались терміни сплати самостійно задекларованого податкового зобов`язання по рентній платі за спеціальне використання води від підприємств житлово-комунального господарства.
Так, до КП ДОР «Аульський водовід» протягом 1095 календарних днів до моменту винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення було застосовано штрафні санкції згідно податкових повідомлень-рішень а саме:
Посилання позивача на те, що несвоєчасна сплата податкових зобов`язань зумовлена об`єктивним обставини, що не залежали від його волі, оскільки Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради Аульський водовід є підприємством, яке відноситься до об`єктів критичної інфраструктури, забезпечує водопостачання та водовідведення населених пунктів Дніпропетровської області, забезпечує централізоване водопостачання, здійснює прийом, видобуток, виробництво, обробку питної води, подачі, транспортування, розподіл і реалізацію, експлуатацію, планово-попереджувальні, капітальні та поточні ремонти систем водопостачання, не враховуються судом, оскільки такі обставини не звільняють позивача від обов`язку виконувати свої податкові зобов`язання у порядку та у строки, визначені Податковим кодексом України.
Поряд з цим, суд зазначає, позивачем у спірних відносинах не доведено обставин неможливості вчасного виконання податкового обов`язку через військову агресію російської федерації та введення воєнного стану на всій території України належними та допустимими доказами.
З огляду на викладене, підстави, якими позивач обґрунтовує протиправність оспорюваного податкового повідомлення-рішення, спростовуються матеріалами, а інших підстав його неправомірності судом не встановлено.
Приймаючи рішення по справі, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відтак, на думку суду, позивач порушив п. 124.3 ст. 124 ПКУ, а саме не сплатив суму узгодженого грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України, які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку, що заявлений позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

Суддя Н.В. Турлакова