Справа № 260/503/23
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

27 березня 2024 року

м. Київ

справа №260/503/23

адміністративне провадження № К/990/8988/24

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Прокопенка О. Б., Соколова В.М.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бая Сергія Едуардовича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправним і скасування наказу,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду під час та після призову на військову службу, під час мобілізації;

-визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову на військову службу під час загальної мобілізації ОСОБА_1 .

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненаправлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду під час його призову на військову службу під час мобілізації. В задоволенні решти позову відмовлено.

05 березня 2024 року засобами поштового зв`язку представник позивача надіслав касаційну скаргу до Верховного Суду на судові рішення у цій справі.

Предметом спору у цій справі є правомірність призову на військову службу.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Оскаржуючи судові рішення, представник позивача посилається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування, як простежується за змістом касаційної скарги, пункту 2 частини першої статті 5 КАС України, щодо можливості скасування актів індивідуальної дії, які вичерпали свою дію та є реалізованими в сфері мобілізації та призову.

Відмовляючи у задоволенні позовної заяви, суди попередніх інстанцій зазначили, що після видання спірного наказу, виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом № 2232-ХІІ та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008. Цими актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призов та про направлення для проходження військової служби до військової частини. Цей наказ вже реалізований, а тому його скасування без прийняття відповідного рішення про звільнення з військової служби не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові.

Неправильність цього доводу судового рішення касаційна скарга не містить, зокрема, не розкриває усвідомлення позивачем співвідношення порушеного права та способу його захисту.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Закарпатським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.

Оскаржуючи рішення судів у справі, яка розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник послався на підпункти «а» та «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Так, в обґрунтуванні підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що відсутні єдині висновки у судовій практиці щодо застосування пункту 2 частини п`ятої статті 5 КАС України в частині можливості визнання протиправним та скасування індивідуального акту, який вичерпав свою дію.

Проте посилання на відсутність єдиного висновку в частині можливості визнання протиправним та скасування індивідуального акту, який вичерпав свою дію, не вказують на наявність питання права, що має фундаментальне значення, оскільки оскарження такого акту нерозривно пов`язано з правом, за захистом якого сторона звернулася до суду.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Щодо обґрунтування підпункту «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України скаржник зазначає, що ця справа має виняткове значення для позивача, оскільки стосується його здоров`я та належної правової процедури призову до лав ЗСУ.

Перевіривши викладені доводи на надавши їм оцінку, колегія суддів наголошує, що стан здоров`я позивача на час звернення до суду касаційної інстанції і призив його на військову службу є неспівставними, у контексті індивідуальних ознак цього спору, не тягнуть за собою наслідки, які мають самобутню своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу. Тому скаржник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями КАС України могли б вимагати касаційного розгляду справи.

Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.

З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бая Сергія Едуардовича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2023 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправним і скасування наказу.

2. Копію цієї ухвали у вигляді електронного документу направити заявнику до електронного кабінету, а у разі його відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення, а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду..

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.А. Уханенко О.Б. Прокопенко В.М. Соколов