Справа № 640/33417/21
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2024 року Справа № 640/33417/21

Суддя Київського окружного адміністративного суду Войтович І.І., отримавши та перевіривши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Єкасьової Оксани Володимирівни , Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Баліна Павла Павловича про зобов`язати вчинити дії,

в с т а н о в и в:

В листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Єкасьової Оксани Володимирівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Баліна Павла Павловича, у якому просить суд:

Зобов`язати Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести перереєстрацію права власності із « 10/25» та « 7/25», « 89/100» частини житлового будинку АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 відповідно до рішення Шевченківського районного народного суду м. Києва № 2-825 від 23.09.1988, та Ухвали Шевченківського районного суду м. Києва № 761/29225/21 від 18.08.2021 «Про виправлення описки у Рішенні Шевченківського районного народного суду м. Києва № 2-825 від 23.09.1988».

22.11.2021, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва прийнято позовну заяву до провадження, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.

На виконання положень п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ, дана справа надіслана до Київського окружного адміністративного суду за належністю.

19.03.2024 вказані матеріали адміністративного позову отримані Київським окружним адміністративним судом та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 19.03.2024 справа розподілена судді Войтович І.І.

Отримавши та перевіривши матеріали даної справи, суддя зазначає слідуюче.

Частиною 14 ст. 31 КАС України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 35 КАС України у разі зміни складу суду розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи зміну складу суду, розгляд даної справи розпочинається спочатку, у зв`язку з чим, суддя зазначає наступне.

Про прийняття позовної заяви до розгляду суд постановляє ухвалу (ч. 9 ст. 171 КАС України).

Встановивши предмет спору в даній справі слідує наступне.

За змістом ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1 ч.1 ст.19 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п.7 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

При визначенні компетенції адміністративний суд виходить не лише із суб`єктного складу, а із суті спору. Так, спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій, яку слід розуміти як діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Відтак, під час визначення предметної юрисдикції справ необхідно виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі, наслідки цих обставин та відносин, що кореспондується із висновками викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі 815/1121/17.

Отже, критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їхній сукупності. Також, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Зокрема, публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи особистого немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу, якщо визнання незаконними дій та рішення суб`єкта владних повноважень впливає на права іншої особи, то в такому випадку існує спір про право, що у свою чергу унеможливлює його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Отже, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів в порядку цивільного судочинства, що кореспондується із висновками зробленими у постановах Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 815/6956/15 (провадження № 11-192апп18), від 18.04.2018 у справі № 607/10615/15-а (провадження № 11-288апп18, від 06.06.2018 у справі № 826/26536/15 (провадження № 11-505апп18), від 06.06.2018 у справі № 804/3509/17 (провадження № 11-482апп18).

З предмету позовних вимог, зазначених у ньому обґрунтувань та матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 - спадкова справа №426/2016 за номером в реєстрі 59073097 Дев`ятої київської державної нотаріальної контори, та згідно листа останньої від 16.03.2021 нотаріальна контора звернулась до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради з проханням провести реєстрацію частини житлового будинку "89/100" за адресою АДРЕСА_1 . В листі зазначено, що право власності за ОСОБА_2 не зареєстровано. Відповідно, 05.05.2021 позивач звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради із проханням здійснити реєстрацію частини житлового будинку та за наслідками вчинених дій по реєстрації, з`ясувалось що такі дії вчинити неможливо реєстратором оскільки в сумі частки майна складають більше одиниці.

Звернувшись до Шевченківського райсуду м. Києва від 18.08.2021 у справі №761/29225/21, останнім виправлено технічні помилки в записах Рішення Шевченківського районного народного суду м. Києва №2-825 від 23.09.1988 щодо спірних часток майна.

30.10.2021 позивач знову звернувся до Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради щодо проведення реєстрації, надав усі необхідні документи, але 04.11.2021 державний реєстратор ОСОБА_3 відмовив у реєстрації з підстав того, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 7/25 та 10/25 частин зазначеного житлового будинку зареєстровано на підставі свідоцтва про право на спадщину № 5542 від 04.11,1983 та договору дарування № 237 від 08.01.1964. Розмір часток 89/100, 89/100 та 7/25 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в сукупності складають більше ніж 1, та вважаючи такі дії та прийняте рішення реєстратора позивач звернувся до суду.

Суд зазначає, що за матеріалами наданим позивачем до справи, а саме Рішення Шевченківського районного народного суду м. Києва №2-825 від 23.09.1988 та ухвали Шевченківського райсуду м. Києва від 18.08.2021 у справі №761/29225/21 співвласниками майна по АДРЕСА_1 були ОСОБА_2 89/100 та ОСОБА_4 11/100.

Відповідно, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення відповідача як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, відносини стосуються отриманого у спадок майна позивачем частини житлового будинку "89/100" за адресою АДРЕСА_1 , відповідно законність набуття позивачем частки майна, визначення такої частки, наявність інтересів третьої особи ОСОБА_4 щодо іншої частки нерухомого майна за вказаною спірною адресою, частка якого визначена Рішенням №2-825 від 23.09.1988, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

Отже, незважаючи на те, що предметом спору є Рішення Державного реєстратора щодо реєстрації прав та їх обтяжень у частці спадкового майна отриманого позивачем, суть спірних вимог фактично полягає у захисті майнових прав на домоволодіння та земельну ділянку, визначення її частки між сторонами позивачем та ОСОБА_4 , відповідно хоча спір і пов`язаний з оцінкою повноважень суб`єкта владних повноважень щодо прийняття рішень про реєстрацію речових прав на майно, проте визначальним є існування права власності у відповідній частці кожної з осіб за вказаною спірною адресою, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства, відтак правомірність та добросовісність дій Департаменту та Державного реєстратора щодо винесених спірних Рішень може бути перевірено під час вирішення цивільно-правового позову щодо захисту прав позивача як власника отриманого частки майна за заповітом.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 2, 4, 19, 171, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

у х в а л и в:

1. Прийняти адміністративну справу №640/33417/21 до провадження.

2. Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Директора Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради Єкасьової Оксани Володимирівни, Державного реєстратора Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Баліна Павла Павловича про зобов`язання вчинити дії, закрити.

3. Копію ухвали надіслати/вручити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Войтович І.І.