Справа № 120/158/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 березня 2024 р. Справа № 120/158/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Поліщук І.М., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій відповідача щодо відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії відповідно до ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою від 08.01.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зазначив, що згідно статті 56 Закону №796, на яку посилається позивач, час роботи (служби, в тому числі державної) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до трудового стажу, до вислуги років: до 1 січня 1988 року - в потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (в тому числі за списком №1). Зазначив, що стаж роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у ОСОБА_1 з 1 серпня 1988 року по 31 серпня 1988 року за списком №1, відповідно довідок, які надали при призначені пенсії, тому стаж обчислюється в полуторному розмірі.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та з 29.03.2016 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та з урахуванням п. 2 ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3).

Як зазначає позивач у позовній заяві, 31.08.2023 він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії відповідно до ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Листом від 13.09.2023 відповідач повідомив позивача про те, що як особі, яка працювала у зоні відчуження у 1988 році не менше 30 календарних днів йому встановлена пільга щодо призначення пенсії достроково із зниженням пенсійного віку. Також повідомлено, що стаж роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.08.1988 по 31.08.1988 за списком №1 обчислюється у полуторному розмірі.

Втім, у позовній заяві позивач зазначає, що його стаж роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має бути обчислений у потрійному розмірі.

Незгода позивача із діями відповідача зумовила його звернення до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби, вислуги років, яка надає право на пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб": до 1 січня 1988 року - у потрійному, а з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1). З 1 січня 1993 року та в наступні роки пільги з обчислення стажу роботи у зоні відчуження визначаються Кабінетом Міністрів України.

Із наведеного слідує, що час роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження зараховується до стажу роботи, стажу державної служби з 1 січня 1988 року до 1 січня 1993 року - у полуторному розмірі (у тому числі за списком № 1).

Як видно із долучених до відзиву матеріалів, стаж роботи позивача з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у зоні відчуження з 01.08.1988 по 31.08.1988.

Відповідне також підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 згідно якого позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3).

Таким чином, стаж роботи позивача з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 01.08.1988 по 31.08.1988 має обраховуватись у полуторному розмірі, а не в потрійному, як про це вказує позивач.

Втім, обґрунтовуючи вимоги даного позову, позивач взагалі не наводить жодних обставин, які, на його думку, вказують про необхідність обрахунку такого стажу у потрійному розмірі.

Також, позивач не зазначає про наявність у нього стажу роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС до 01.01.1988.

При цьому, в позовній заяві позивач не вказує про будь-які інші дії відповідача, які б були предметом оскарження за даним позовом, а зазначає лише про те, що стаж його роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС має обраховуватись в потрійному розмірі (а.с. 2).

Втім, як уже було встановлено судом вище, такі твердження позивача є необґрунтованими.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог даного позову та, як наслідок, відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, )

Повний текст рішення складено 26.03.2024.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна