Справа № 280/7970/23
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

19 березня 2024 року (о 13 год. 12 хв.)Справа № 280/7970/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Артоуз О.О.,

за участю секретаря Власюк В.І.,

представника позивача Ковальської Я.М.

представника відповідача Школової Ю.В.

представника третьої особи Суліми С.Л.

розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТАЛ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 149, кв. 15, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» (, 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченко, б. 9, кв. 33) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Артал» (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДІІС у Запорізькій області від 24.07.2023 №137-рл "Про відмову у видачі ліцензій";

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі за адресою: вул. Іванова, 105, м. Запоріжжя на підставі поданої 07.07.2023 заяви;

зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" ліцензію на право зберігання пального за адресою: вул. Іванова. 105. м. Запоріжжя па підставі поданої 07.07.2023 заяви;

стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові виграти по сплаті судового збору, сплаченого Позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що

07.07.2023 позивач подав відповідачу заяви щодо ліцензії на право оптової торгівлі пальним, за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі, та щодо ліцензії на право зберігання пального за адресою за адресою: вул. Іванова, 105, м. Запоріжжя, з пакетом документів, визначеним Законом №481. Листом відповідача № 30041/8/08-01-09-04-06 від 24.07.2023 повідомлено позивачу, що розпорядженням від 24.07.2023 № 737-рл відмовлено у видачі ліцензій на право оптової торгівлі пальним за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі та на зберігання пального за адресою місця торгівлі/зберігання: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Іванова, 105. Підставою відмови слугувала відсутність акта вводу в експлуатацію, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального та дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Позивач вважає таке розпорядження протиправним, тому й звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Враховуючи викладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 02.10.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду доказів сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 2 684,00 грн.

Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі, прийнято рішення здійснити розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

09 листопада 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління ДПС у Запорізькій області на позовну заяву. Представник відповідача заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за результатами розгляду наданого позивачем пакету документів керівником прийнято рішення про відмову у видачі ліцензій у зв`язку з відсутністю акту вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, та дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Надані позивачем акти не містять інформації щодо повної назви підприємства, коду в державному реєстрі підприємств та юридичної адреси підприємства, інформації про місцезнаходження об`єктів будівництва, планів їх розташування з прив`язкою до місцевості, земельної ділянки, адреси тощо, тобто не містять жодного посилання на місце (територію), де розташовані такі об`єкти. Не надані документи, якими юридично зафіксовано зв`язок між об`єктами за адресою: м. Запоріжжя вул. Іванова, 105, зазначеними в договорах та об`єктами, введеними в експлуатацію актами 1968 та 1971 років. Рішення оформлене розпорядженням від 24.07.2023 № 137-рл «Про відмову у видачі ліцензій» та листом від 24.07.2023 №30041/6/08-01-09-04-06. Контролюючий орган задля дотримання встановленого порядку видачі ліцензій не має права здійснювати видачу ліцензій без дотримання вимог Закону №481 на власний розсуд, бо не володіє такими дискреційними повноваженнями. До заяв на отримання ліцензій позивачем не надано дозвіл на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної безпеки, замість нього платник надав Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці. При співставленні інформації в Декларації та інших наданих до заяви документів також встановлено розбіжності даних, які в них міститься. Тож, висновок щодо відмови у видачі ліцензій зроблено на підставі вимог статті 15 Закону №481 при розгляді наданих позивачем документів та які не містять між собою ані юридичного, ані логічного зв`язку за відсутності однакових дачних щодо об`єктів, які вводяться в експлуатацію, та дозволів щодо їх експлуатації (застосування). Відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.11.2023 задоволено клопотання відповідача про витребування доказів у справі та витребувано у Ради бізнес-омбудсмена та позивача відповідь (рішення) Ради бізнес омбудсмена на скаргу ТОВ «АРТАЛ» щодо рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про відмову у видачі ліцензії на право оптової торгівлі пальним.

29 листопада 2023 року до суду надійшла відповідь Ради бізнес омбудсмена на скаргу ТОВ «АРТАЛ» щодо рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області про відмову у видачі ліцензії на право оптової торгівлі пальним.

Від позивача 01.12.2023 до суду надійшли витребувані документи.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.12.2023 вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26 грудня 2023 року о/об 12:00 год. Також, вказаною ухвалою суду залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» (, 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченко, б. 9, кв. 33).

25 грудня 2023 року на адресу суду надійшли пояснення ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» на позовну заяву. Так, представник третьої особи вказує, що ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» в 2007 році набуло права власності на об`єкт 110 (об`єкти майнового комплексу (нафтосховище) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105), які вже були введені в експлуатацію та використовувались за своїм цільовим призначенням попередніми власниками. Адже, в експлуатацію вводяться новозбудовані об`єкти (будівлі, споруди) або ж після реконструкції (перебудови, тощо). Окрім того, на численні звернення ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» отримав інформацію з приводу того, що будівельно-монтажні роботи здійснювались цехами заводу самостійно з залученням субпідрядних організацій; об`єкт 110 вводився в експлуатацію не як цілісний майновий комплекс, а частинами (окремі об`єкти в різні періоди); введення в експлуатацію відбувалось самостійно заводом (приймальна комісія з числа відповідних спеціалістів заводу); акти приймання в експлуатацію затверджувались керівником заводу. В період з 18.04.2007 по теперішній час ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» не здійснювало реконструкцій чи перебудов на об`єкті 110, які б потребували введення в експлуатацію в законодавчо встановленому порядку.

Також, 25.12.2023 позивачем надано до суду відповідь на відзив ГУ ДПС у Запорізькій області. Позивачем вказано, що відповідач не зазначив, якому саме нормативному акту не відповідають надані позивачем акти прийняття в експлуатацію. Тобто, висновок Відповідача про невідповідність форми та змісту наданих позивачем документів, ґрунтується виключно на припущеннях, а не на законі. Будівлі та споруди потребують прийняття їх в експлуатацію, а застосування машин механізмів, устаткування підвищеної небезпеки потребує отримання дозволів на їх експлуатацію, а також на виконання робіт підвищеної небезпеки. Оскільки вказані орендовані позивачем резервуари не є об`єктами будівництва, їх установлення не вимагає прийняття в експлуатацію. На виконання приписів ст. 21 Закону України «Про охорону праці» позивачем в установленому законом порядку було отримано дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки терміном дії з 30.06.2020 до 30.06.2025 №248.20.23 від 30.06.2020 та декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що зареєстрована в журналі обліку суб`єктів господарювання у територіальному органу Держпраці №2742 24.06.2020 (512_0820_2020 23.06.2020). Всупереч приписам діючого процесуального закону, відповідачем не доведено, що резервуари РВС400 з інвентарними номерами 382128 та 383188 взагалі потребували введення їх в експлуатацію. Відповідач не довів, який саме документ повинен був, але не надав позивач. Вказаний в декларації 2007 рік це дата придбання ТОВ «МОТОР СІЧ ОЙЛ» об`єктів майнового комплексу (об`єкту 110) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105 та резервуарів РВС400 з інвентарними номерами №382128, №383188, що є в складі цього майна.

Протокольною ухвалою суду від 26.12.2023 відкладено підготовче засідання у справі на 23 січня 2024 року о/об 11:00 год.

01 січня 2024 року відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву в якій вказує, що зважаючи на те, що позивач орендує частину території та частину майна, до заяви на отримання ліцензії необхідно було надати технічні паспорти з планом місцевості, що орендується, та акти вводу в експлуатацію всіх об`єктів необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального. Натомість документи від ТОВ «АРТАЛ», які надійшли до ГУ ДПС у Запорізькій області, не містять інформації щодо ідентифікації об`єктів за вказаною у заявах адресою. Тож контролюючий орган не має законного права видавати ліцензії на об`єкти, що не визначені документально як необхідні для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, місцезнаходження яких документально не підтверджено на відповідній території за адресою вул. Іванова, 105, м.Запоріжжя.

Протокольною ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 23.01.2024 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі строком на 30 днів та відкладено підготовче засідання у справі на 12 лютого 2024 року о/об 11:00 год.

08 лютого 2024 року позивачем надано суду додаткові пояснення в яких вказує, щ о позивач орендує у ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» не весь об`єкт 110 (об`єкти майнового комплексу (нафтосховища) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105), а лише окремі об`єкти за переліком: резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400 інв.№382128; резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400 інв.№383188; електронасосний агрегат марка АСЦЛ 20-24Г; центробіжний насос марка ЦСП-57. Перелік нерухомого майна, що знаходиться на об`єкті 110 (об`єкти майнового комплексу (нафтосховища) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105 є вичерпним, резервуари та насоси не входять до вказаного переліку. Відмовляючи у видачі ліцензій, відповідач не врахував пояснення позивача, що надавались ним разом з заявами на видачу ліцензій стосовно введення об`єкту в експлуатацію. В своєму рішенні про відмову відповідач не вказав, який саме документ на підтвердження факту прийняття об`єкта в експлуатацію повинен був надати, але не надав позивач. Відповідач не вказав, якому саме нормативному документу не відповідають надані позивачем акти приймання в експлуатацію від 30.12.1968 та 30.12.1971. До 25.12.2006 власником об`єкту 110 (об`єктів майнового комплексу (нафтосховища) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105 було ВАТ «Мотор Січ», з 25.12.2006 по 18.04.2007 ТОВ «ЮКУН І К», з 18.04.2007 ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ». Здійснюючи державну реєстрацію права власності на первісного власника ВАТ «Мотор Січ», держава визнала і підтвердила наявність правових підстав для такої реєстрації, зокрема, держава переконалась в тому, що нерухоме майно було в установленому законом порядку прийняте в експлуатацію, як цього вимагають приписи ст. 331 ЦК України та ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Законодавство не містить обов`язку власника передавати документи про прийняття об`єкта нерухомості в експлуатацію під час переходу право власності новому власнику такого майна. Надані позивачем докази в сукупності доводять, що об`єкт 110 (об`єкти майнового комплексу (нафтосховища) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105) був введений в експлуатацію. Даний факт перевірявся державою під час проведення державної реєстрації права власності на вказаний об`єкт нерухомості за ВАТ «Мотор Січ».

Також, 08.02.2024 третьою особою подано до суду пояснення в яких представник зазначає про те, що в разі якщо об`єкт незавершеного будівництва (об`єкт нерухомого майна) тільки зводиться і ще не введений в експлуатацію, то він не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно. З 18 квітня 2007 року об`єкт 110 (об`єкти майнового комплексу (нафтосховища) за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105) є об`єктом оподаткування ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ», що є власником вказаного об`єкту на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Андрєєвою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського округу, 18 квітня 2007 року за реєстровим №1365. Факт оподаткування об`єкта підтверджується податковими деклараціями за відповідні періоди та платіжними дорученнями про сплату податку на нерухомість. З системного аналізу приписів п.п.266.3.3 п.266.3 ст.266 ПКУ.2 та ст. 331 ЦК України чітко вбачається, що факт оподаткування об`єкта нерухомості нерозривно пов`язаний з фактом введення такого об`єкту в експлуатацію. Оскільки, за відсутності факту введення об`єкта нерухомості в експлуатацію неможливою є реєстрація права власності на такий об`єкт та здійснення його оподаткування. Окрім того, об`єктом оподаткування ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» є земельна ділянка за адресою: м.Запоріжжя, вул. Іванова, 105, що орендується ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» у Запорізької міської ради згідно договору від 27.03.2009. Основою нормативної грошової оцінки вказаної земельної ділянки є її функціональне використання (цільове призначення): для розташування нафтосховища.

12 лютого 2024 року відповідачем подано до суду додаткові пояснення щодо наведеного у відповіді і поясненнях ТОВ "АРТАЛ" та в поясненнях ТОВ "МОТОР СІЧ-ОЙЛ", а також мотиви їх відхилення. Відповідач вказує, що позивач та третя особа намагаються підмінити поняття «об`єкт необхідний для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального», яке містить стаття 15 Закону №481, на «нерухоме майно», тобто звузити вимоги закону. На підставі положень Правил технічної експлуатації та охорони праці на нафтобазах, введених в дію Наказом Українського об`єднання «Укрнафтапродукт» від 01.04.1998 № 19 з 01.04.1998, Правил технічної експлуатації резервуарів та інструкцій їх ремонту, затверджених Держкомнафтопродуктом СРСР 26.12.1986, ВБН В.2.2-58.1-94 «Проектування складів нафти і нафтопродуктів з тиском насичених парів не вище 93,3 кПа», введених в дію з 01.04.1994 Наказом Державного комітету України по нафті і газу (Держкомнафтогаз) №133 від 18.03.1994, Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507, відповідач доходить висновку, що роботи по встановленню підземного резервуара є будівельним роботами по зведенню інженерної споруди, логічне та правомірне завершення яких потребує складення акту введення в експлуатацію.

Протокольною ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 12.02.2024 відкладено підготовче засідання у справі на 06 березня 2024 року о/об 12:30 год.

На адресу суду 05.03.2024 надійшли додаткові пояснення третьої особи в яких представник зазначає про хибність висновків податкового органу.

Ухвалою суду від 06.03.2024 зупинено провадження у справі до 19.03.2024.

18 березня 2024 року відповідач надав суду заперечення на додаткові пояснення третьої особи. Відповідач наполягає на тому, що правила технічної експлуатації та охорони праці на нафтобазах та відомчі будівельні норми ВБН В.2.2-58.1-94 і ВБН В.2.2-58.2-94 підтверджують, що роботи по встановленню підземного резервуара є будівельним роботами по зведенню інженерної споруди, які потребують влаштування основи і фундаменту під такою спорудою. Однак, в порушення вимог вищезазначених правил та норм, до заяв на отримання ліцензій позивач не надав актів введення в експлуатацію підземних споруд для зберігання нафтопродуктів. Також, відповідач вказує на суттєві розбіжності між документами на резервуари, наданими позивачем, і копіями технічних паспортів, наданими третьою особою, які не підтверджують приналежність цих документів до одних і тих самих резервуарів. Документи, надані ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» як доказ експлуатації об`єкта 110, не мають жодного посилання на введення в експлуатацію та використання резервуарів інв. №382128 і №383188, відповідно, такі матеріали не можуть розглядатись як належні докази по справі, бо не стосуються предмету спору. Відповідач просить врахувати вказані заперечення під час розгляду справи.

В підготовчому засіданні 19.03.2024 поновлено провадження у справі, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті 19.03.2024.

Представник позивача у судовому засіданні 19.03.2024 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні викладеним у заявах по суті справи та додаткових поясненнях. Просила адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.03.2024 проти позову заперечила, із підстав викладених у заявах по суті справи та додаткових поясненнях. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Представник третьої особи позовну заяву підтримав з підстав, наведених позивачем та просив суд позов задовольнити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «АРТАЛ» () (далі ТОВ «АРТАЛ») зареєстроване як юридична особа 16.05.2005.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ТОВ «АРТАЛ» здійснює наступні види економічної діяльності за КВЕД: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (основний); 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами; 46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 47.30 Роздрібна торгівля пальним; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.10 Складське господарство; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

07 липня 2023 року позивач звернувся до Головного управління ДПС у Запорізькій області із заявою щодо видачі ліцензії на право оптової торгівлі пальним за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі. До заяви позивачем додано: пояснення № 17 від 05.07.2023 про надання документів до заяви, копію договору оренди № 3/07-НБ від 03.07.2023 з актом приймання-передачі від 01.07.2023, копію договору оренди землі від 27.03.2009, укладеного ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» та Запорізькою міською радою, копію акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом корпусу 24б підприємства п/я А-3438, затверджений 30.12.1968, копію акту прийомки в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом складу тарного зберігання на об`єкті 110, затверджений 30.12.1971, копію витягу з договору купівлі-продажу, посвідченого Андрєєвою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського округу, 18.04.2007 за реєстровим № 1365, копію дозволу № 248.20.23 від 30.06.2020 на виконання робіт підвищеної небезпеки, копію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, зареєстрованої в журналі обліку суб`єктів господарювання у територіальному органі Держпраці № 2742 24.06.2020(512_0820_2020 23.06.2020), платіжну інструкцію від 07.07.2023 № 48 про внесення плати за ліцензію.

Також, 07.07.2023 позивачем подано до Головного управління ДПС у Запорізькій області заяву щодо ліцензії на право зберігання пального. До заяви позивачем додано: пояснення № 18 від 05.07.2023 про надання документів до заяви, копію договору оренди № 3/07-НБ від 03.07.2023 з актом приймання-передачі від 01.07.2023, копію договору оренди землі від 27.03.2009, укладеного ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» та Запорізькою міською радою, копію акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом корпусу 24б підприємства п/я А-3438, затверджений 30.12.1968, копію акту прийомки в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом складу тарного зберігання на об`єкті 110, затверджений 30.12.1971, копію витягу з договору купівлі-продажу, посвідченого Андрєєвою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського округу, 18.04.2007 за реєстровим № 1365, копію дозволу № 248.20.23 від 30.06.2020 на виконання робіт підвищеної небезпеки, копію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, зареєстрованої в журналі обліку суб`єктів господарювання у територіальному органі Держпраці № 2742 24.06.2020(512_0820_2020 23.06.2020), платіжну інструкцію від 07.07.2023 № 49 про внесення плати за ліцензію.

Розпорядженням Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24.07.2023 № 137-рл «Про відмову у видачі ліцензії» відповідно до ст. 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» зобов`язано управління контролю за підакцизними товарами Головного управління ДПС у Запорізькій області відмовити у видачі ліцензій на право оптової торгівлі за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі та зберігання пального за заявами суб`єкта господарювання ТОВ «Артал».

Листом відповідача від 24.07.2023 № 30041/6/08-01-09-04-06 про відмову у видачі ліцензій повідомлено позивачу про те, що розпорядженням Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24.07.2023 № 137-рл «Про відмову у видачі ліцензій» ТОВ «АРТАЛ» відмовлено у видачі ліцензій на право оптової торгівлі за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі та зберігання пального за адресою місця торгівлі/зберігання: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Іванова, 105 у зв`язку з відсутністю акта вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального та дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки. Запропоновано подати новий пакет документів відповідно до ст. 15 Закону №481.

Не погоджуючись з вказаним розпорядження, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами справи обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з підпунктом 191.1.13 пункту 191.1 статті 191 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), контролюючі органи виконують функції, ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 545 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним і внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», яка набрала чинності 01.07.2019, територіальні органи ДФС визначено органом ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального.

Отже, починаючи з 1 липня 2019 року територіальні органи ДФС визначено органами ліцензування господарської діяльності з роздрібної торгівлі пальним, зберігання пального.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим; біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етиловою, коньячного і плодовою, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР),

Законом передбачено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії. Роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності , у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. Ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Статтею 1 Закону №481/95-ВР визначено , що:

ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державною зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання па провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку,

оптова торгівля пальним - діяльність із придбання та подальшої реалізації пального із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) роздрібної та/або оптової торгівлі та/або іншим особам;

місце оптової торгівлі пальним - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для здійснення оптової торгівлі та/або зберігання пального на праві власності або користування;

місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування;

зберігання пального - діяльність із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик.

Суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право оптової торгівлі пальним на кожне місце роздрібної - торгівлі пальним.

Суд зазначає, що предметом спору є перевірка правомірності відмови відповідача у видачі ліцензій на право оптової торгівлі пальним та його зберігання. Надаючи правову оцінку оскаржуваному розпорядженню податкового органу, суд враховує, що загальними вимогами, які висуваються до дій суб`єкта владних повноважень є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав для їх вчинення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів.

У даному випадку, у якості юридичної підстави вчинення оскаржуваних відповідачем дій зазначено посилання на ст. 15 Закону № 481/95-ВР, яка передбачає, що для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів:

документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення;

акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального;

дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Відповідальність за достовірність даних у документах, поданих разом із заявою, несе заявник. Вимагати представлення інших документів, крім зазначених у цьому Законі, забороняється.

Зазначені в цьому Законі документи (крім документів, які подаються заявником для отримання ліцензії на право виробництва пального, оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального) подаються в одному примірнику в копіях, засвідчених нотаріально або органом, який видав оригінал документа або посадовою особою органу ліцензування. Заява про видачу ліцензії та визначені цим Законом документи подаються уповноваженою особою заявника або надсилаються рекомендованим листом. У разі подання заяви про видачу ліцензії та доданих до неї документів особисто вони приймаються за описом, копія якого видається заявнику з відміткою про дату прийняття заяви та документів і підписом особи, яка їх прийняла.

Копії таких документів не подаються у разі їх наявності у відкритих державних реєстрах, якщо реквізити таких документів та назви відповідних реєстрів зазначено в заяві на видачу ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального.

Після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.

У цьому переліку, крім іншого, визначено акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією, що міститься, зокрема у постановах Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 240/8544/20, від 08.06.2022 у справі № 340/3135/20, від 09.08.2022 у справі № 580/2513/21 та від 23.02.2023 у справі № 140/1784/22.

Звертаючись із заявами щодо видачі ліцензій позивачем подано відповідачу пояснення про надання документів до заяви, копію договору оренди № 3/07-НБ від 03.07.2023 з актом приймання-передачі від 01.07.2023, копію договору оренди землі від 27.03.2009, укладеного ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» та Запорізькою міською радою, копію акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом корпусу 24б підприємства п/я А-3438, затверджений 30.12.1968, копію акту прийомки в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом складу тарного зберігання на об`єкті 110, затверджений 30.12.1971, копію витягу з договору купівлі-продажу, посвідченого Андрєєвою В.М., приватним нотаріусом Запорізького міського округу, 18.04.2007 за реєстровим № 1365, копію дозволу № 248.20.23 від 30.06.2020 на виконання робіт підвищеної небезпеки, копію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, зареєстрованої в журналі обліку суб`єктів господарювання у територіальному органі Держпраці № 2742 24.06.2020(512_0820_2020 23.06.2020), платіжну інструкцію про внесення плати за ліцензію.

Причиною відмови у видачі ліцензій зазначено - відсутність акта вводу в експлуатацію об`єкта або акта готовності об`єкта до експлуатації, або сертифіката про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інших документів, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального та дозволу на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.

Як встановлено судом з матеріалів справи позивачем на підставі договору оренди від 03.07.2023 № 3/07-НБ орендуються у ТОВ «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» об`єкти майнового комплексу нафтосховища (об`єкт 110) за переліком: резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400, інв. № 382128, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна; резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400, інв. № 383188, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна; електронасосний агрегат марка АСЦЛ 20-241, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна; центробіжний насос марка ЦСП-57, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна.

За Актом приймання передачі об`єктів майнового комплексу нафтосховища (об`єкт 110) за переліком від 03.07.2023 згідно договору оренди від 03.07.2023 № 3/07-НБ орендодавцем передано, а орендарем взято у строкове платне користування об`єкти майнового комплексу нафтосховища (об`єкту 110), а саме: резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400, інв. № 382128, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна; резервуар підземний вертикальний сталевий РВС400, інв. № 383188, рік виготовлення 2007, країна виробник Україна.

Як встановлено судом з технічних паспортів сталевого резервуару орендовані позивачем резервуари виготовлено у заводських умовах є суцільнометалевими конструкціями, і для їх установлення не застосовувалося будь-яких будівельних робіт, пусконалагоджувальних чи монтажних робіт.

Також, суд враховує пояснення представників позивача та третьої особи з приводу того, що документація на орендовані позивачем резервуари через її відсутність була відновлена третьою особою після придбання об`єкту у зв`язку із чим наявні розбіжності в інформації щодо часу виготовлення резервуарів.

Положеннями частини 1 статті 2 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, будівництво об`єктів; реконструкцію існуючої забудови та територій.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Згідно частини 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

У відповідності до пунктів 2.1. - 2.3. Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244, (далі Порядок № 244) підставою для розміщення тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (ТС) є паспорт прив`язки ТС. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС. До цієї заяви додаються графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.

Тобто, розміщенню малої архітектурної форми, яку законодавство визначає як тимчасову споруду, передує виконання будівельно-монтажних робіт.

Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (пункт 2.1 Порядку №244).

Паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності (пункт 1.4 Порядку №244).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку №244 паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку.

Відповідно до ДК БС об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення. Споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт. Інженерні споруди - це об`ємні, площинні або лінійні наземні, надземні або підземні будівельні системи, що складаються з несучих та в окремих випадках огороджувальних конструкцій і призначені для виконання виробничих процесів різних видів, розміщення устаткування, матеріалів та виробів, для тимчасового перебування і пересування людей, транспортних засобів, вантажів, переміщення рідких та газоподібних продуктів та т. ін.

Вищезазначені обставини свідчать про не віднесення орендованих позивачем резервуарів до переліку споруд, визначених ДК БС.

Оскільки технологічне обладнання позивача не є малою архітектурною формою, не є елементом благоустрою територій, то на його розміщення не поширюються норми Закону України "Про благоустрій населених пунктів" та Порядку №244, у тому числі щодо наявності паспорту прив`язки.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2021 у справі №640/19955/19 дійшов висновку, що установлення на бетонний майданчик АЗС, які виконані як цілісний заводський виріб і для їх установлення не передбачено будь-яких будівельних робіт, зокрема, улаштування фундаменту, не є будівництвом, а тому при розміщені такої АЗС не виникає обов`язку щодо прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва.

Також, суд зазначає, що позивачем надано відповідачу копію акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом корпусу 24б підприємства п/я А-3438, затверджений 30.12.1968, копію акту прийомки в експлуатацію державною приймальною комісією закінченого будівництвом складу тарного зберігання на об`єкті 110, затверджений 30.12.1971. Згідно з наявними в матеріалах справи Звідному акті вартості будівель та споруд і оціночними актами в складі об`єкту, що розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , були наявні відповідні резервуари для зберігання пального.

Відповідачем не доведено, що орендоване позивачем технологічне обладнання було відсутнє на час введення в експлуатацію всього майнового комплексу відповідно до діючого на той час законодавства.

Також, суд зазначає, що відповідач, ані у заявах по суті спору, ані в судовому засіданні не зміг зазначити конкретно, який саме документ необхідно подати додатково позивачем, або як саме, на його думку, належало б позивачу вводити в експлуатацію наявні ємність та обладнання.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що з наданих документів відповідач мав достатньо інформації, щоб переконатись, що орендований позивачем об`єкт не є об`єктом нерухомості, оскільки нерухомим майном (нерухомістю) є земельна ділянка без покращення або земельна ділянка з покращенням, які з нею нерозривно пов`язані, будівлі, споруди, їх частини, а також інше майно, що згідно з законодавством належить до нерухомого майна.

З приводу доводів відповідача про відсутність у позивача дозволу на експлуатацію (застосування) суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 5 та 10 статті 21 Закону України «Про охорону праці» порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Водночас суд зазначає, що відповідно до п. 21 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1107 (в редакції, що діяла на дату звернення з заявами про видачу ліцензій), виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені у групі Б переліку видів робіт підвищеної небезпеки (додаток 2), експлуатація (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 77, здійснюються на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці за формою згідно з додатком 8.

Позивачем до заяв додано копію дозволу № 248.20.23 від 30.06.2020 на виконання робіт підвищеної небезпеки та копію декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, зареєстрованої в журналі обліку суб`єктів господарювання у територіальному органі Держпраці № 2742 24.06.2020 (512_0820_2020 23.06.2020).

Вказаною декларацією підтверджено відповідність матеріально-технічної бази та умов праці вимогам законодавства з питань охорони праці та промислової безпеки під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) таких машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки по кожному із місць провадження діяльності. При цьому у декларації вказано, що обладнання та захисні системи, призначені для експлуатації (застосування) у потенційно вибухонебезпечному середовищі, відповідають п. 6 додатку 7 Порядку.

Водночас відповідач не довів, що позивач на орендованому об`єкті, експлуатує (застосовує) машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, відмінне від того, яке зазначено в додатку 7 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (в редакції, чинній на дату складання декларації) та зазначених у групі Б переліку, машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (в редакції, чинній на дату звернення з заявами про видачу ліцензій).

Надаючи оцінку оскаржуваному розпорядженню, суд також звертає увагу на правову позицію Європейського суду з прав людини щодо відповідальності держави щодо виконання власних повноважень.

Зокрема, у пунктах 70, 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі RYSOVSKYY v. UKRAINE (Рисовський проти України) заява №29979/04 проаналізовано поняття "належне урядування".

Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08.04.2008, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п.119).

Виходячи з викладеного, а також встановлених обставин даної справи, суд дійшов вірного висновку про те, що оскаржуване розпорядження винесено відповідачем необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також без дотримання принципу "належного урядування", відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування розпорядження Головного управління ДІІС у Запорізькій області від 24.07.2023 №137-рл "Про відмову у видачі ліцензій" підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 684,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 04.10.2023 № 141.

За таких умов судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до частини 3 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача по справі.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат судом не надано.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АРТАЛ» (69095, м. Запоріжжя, вул. Гоголя, буд. 149, кв. 15, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр-т Соборний, буд. 166, ЄДРПОУ ВП 44118663), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОР СІЧ-ОЙЛ» (, 69068, м. Запоріжжя, вул. Омельченко, б. 9, кв. 33) про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Запорізькій області від 24.07.2023 №137-рл "Про відмову у видачі ліцензій".

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" ліцензію на право оптової торгівлі пальним, за наявності у ліцензіата місць оптової торгівлі за адресою: вул. Іванова, 105, м. Запоріжжя на підставі поданої 07.07.2023 заяви.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області видати Товариству з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" ліцензію на право зберігання пального за адресою: вул. Іванова, 105, м. Запоріжжя на підставі поданої 07.07.2023 заяви.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТАЛ" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області судові виграти по сплаті судового збору, сплаченого Позивачем за звернення до суду з даною позовною заявою у сумі 2 684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 28 березня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз