Справа № 569/4101/24
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4101/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №068293 від 22.02.2024 року,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №068293 від 22.02.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 22 лютого 2024 року працівниками поліції на ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №068293 та накладено штраф у розмірі 510,00 гривень. Вважає, що дії поліцейського щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови від 22 лютого 2024 року про накладення адміністративного стягнення незаконними, оскільки порушує п.1 ст.247 КУпАП, а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення. В оскаржуваній постанові працівник поліції зазначив, що позивач керуючи транспортним засобом здійснив проїзд перехрестя по вул. Басівкутська на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.п. «е» п.8.7.3 ПДР. Однак, вказане перехрестя є регульованим, на ньому встановлений світлофор і перетинаючи таке перехрестя вулиць Басівкутська та вул.Залічнична, в силу п.16.8 ПДР водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Розгляд справи відкладався до з`ясування всіх обставин справи і надання позивачем пояснень, однак працівник поліції не маючи доказів порушення позивачем ПДР та за відсутності правових підстав, притягнув позивача до відповідальності. На відеозаписі з відеореєстратора не видно ні транспортного засобу позивача, ні моменту вчинення правопорушення. Відповідачем не доведено належними доказами факту, що позивач 18.02.2024р. виїхав на регульоване перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, а тому постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просих їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначає, що 18.02.2024 року о 22 год. 28 хв. в м. Рівне по вул. Басівкутська, 113А, позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CITROEN G4 PICASSA з державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив проїзд світлофорного об`єкту на заборонений червоний сигнал, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Позивачем на підтвердження того, що він керуючи транспортним засобом CITROEN G4 PICASSA, державний номерний знак НОМЕР_1 , не вчиняв адміністративного правопорушення, не надано суду жодних доказів. Дана подія та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно гр. ОСОБА_1 була зафіксована на технічний пристрій, що закріплений на форменому одязі поліцейського та у службовому транспортному засобі, про що є відомості в постанові 470416, 470415, реєстратор ХІАОМІ. Із відеозаписів вбачається, що транспортний засіб під керуванням позивача від моменту проїзду на забороняючий червоний сигнал світлофору до повної зупинки перебував у полі зору поліцейських, та здійснив проїзд на забороняючий червоний сигнал світлофору, про що сам не заперечував, як під час зупинки транспортного засобу, так і під час розгляду справи. У своїх поясненнях лише посилався на те, що на даному перехресті він не повинен керуватися сигналами світлофору та не здійснювати зупинку транспортного засобу задля уникнення аварійної обстановки. Позивач, під час розгляду справи, був ознайомлений з доказами, а саме відео із реєстратора, який закріплений у службовому транспортному засобі. Поліцейським було досліджено відеозапис та оцінивши дану ситуацію, прийняв рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови інспектора, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії БАД №06/8293 від 22.02.2024 р. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Зі змісту постанови слідує, що 18.02.2024 року о 22 год. 28 хв. в м. Рівне по вул. Басівкутська, 113А, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом CITROEN G4 PICASSA з державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив проїзд світлофорного об`єкту на заборонений червоний сигнал, чим порушив пункт 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Згідно з п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9. ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. «е» п.8.7.3 ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоні миготливі сигнали забороняють рух.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, ю - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

До матеріалів справи представником відповідача долучений відеозапис зі службового реєстратора, однак на відео не видно події вчинення правопорушення, а відтак неможливо встановити, що водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом CITROEN G4 PICASSA з державним номерним знаком НОМЕР_1 здійснив проїзд світлофорного об`єкту на заборонений червоний сигнал.

Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріли справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з підстав не наведення стороною відповідача обґрунтувань щодо правомірності притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ПДР з посиланням на докази, як того вимагає закон.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 605 грн. 60 коп.

Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження понесених позивачем витрат, до матеріалів справи долучено: Договір про надання професійної правової (правничої) допомоги від 23.02.2024 р.; акт виконаних робіт від 27.02.2024 року, який містить опис робіт: попереднє ознайомлення з документами, вивчення характеру справи, усна консультація. Опрацювання законодавства України, що регулює спірні відносини, дослідження судової практики на 200грн.; підготовка позовної заяви 800грн.

Враховуючи викладене, наявні підстав для відшкодування судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 1000 грн. 00 коп., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 241-245, ст. 250, 286 КАС України , суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №068293 від 22.02.2024 року - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії БАД №068293 від 22.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 605 грн. 60 коп. сплаченого судового збору та 1000 (одну тисячу) гривень витрат на оплату послуг з надання правничої допомоги.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м.Рівне, вул.Ст. Бандери, буд.14А.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ 40108646.

Повний текст рішення виготовлено 28.03.2024 року.

Суддя Харечко С.П.