Справа № 140/29/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/29/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, стягнення невиплачених сум,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування підвищення пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; зобов`язання встановити підвищення пенсії як учаснику бойових дій у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; стягнення підвищення пенсії за період з 01 серпня 2022 року по 01 січня 2024 року у сумі 8829,25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є учасником бойових дій та йому встановлено ступінь втрати працездатності 5 відсотків одноразово; він перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України 09 квітня 1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII). Позивач звертався до відповідача за роз`ясненням щодо підвищення пенсії учаснику бойових дій, який втратив працездатність, та листом від 30 жовтня 2023 року ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що відповідно до норм Закону №2262-XII не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку з втратою працездатності.

На переконання позивача, він має право на підвищення до пенсії у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини четвертої статті 12 Закону України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі Закон №3551-XII). З врахуванням змінного розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідач мав нарахувати та виплатити підвищення, встановлене частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII, за період з 01 серпня 2022 року по 01 січня 2024 року у розмірі 8829,25 грн, однак цього протиправно не здійює, що і стало підставою для звернення до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.30-31). Зазначив, що ОСОБА_1 при призначенні пенсії (02 листопада 2021 року) встановлено підвищення, передбачене частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII, у розмірі 463,50 грн. Надалі, у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, розмір підвищення перераховувався. Оскільки позивачу встановлено та виплачується підвищення до пенсії у розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, підстав для повторного його встановлення немає. Також відповідач зауважив, що розрахунок суми пенсії під час призначення та її виплата належить до виключної компетенції ГУ ПФУ у Волинській області; самостійно розрахована позивачем сума підвищення 8829,25 грн викликає сумніви у правильності розрахунку.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 17 липня 2015 року, ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій (а.с.11). Як вбачається із довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА №025618, позивачу на підставі акту огляду МСЕК №22 встановлено ступінь втрати професійної працездатності 5% (одноразово) (а.с.8).

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII з 02 листопада 2021 року, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 та протоколом за пенсійною справою № (НПУ) (а.с.6, 22).

29 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, в якій просив надати письмове роз`яснення щодо того, чи підпадає він як учасник бойових дій, який втратив працездатність, під дію частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII (а.с.7).

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 30 жовтня 2023 року №34821-31062/Д-02/8-0300/23 повідомило позивача про те, що розмір пенсійної виплати останнього становить 11539,01 грн, у тому числі: основний розмір пенсії - 8312,07 грн, підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» - 1153,69 грн, підвищення відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році» - 1500,00 грн, підвищення як учаснику бойових дій відповідно до Закону №3551-XII - 523,25 грн, цільова грошова допомога відповідно до Закону України від 16 березня 2004 року №1603-IV «Про поліпшення матеріального становища інвалідів війни» - 40,00 грн. Також роз`яснено, що нормами Закон №2262-XII не передбачено проведення перерахунку пенсії у зв`язку з втратою працездатності (а.с.9).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування і виплати підвищення до пенсії, передбаченого частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, регулює Закон №2262-ХІІ. Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 10 Закону №2262-XII пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Згідно зі статтею 1 Закону №2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Позивач ОСОБА_1 , як встановлено судом, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Відповідно до частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII учасникам бойових дій пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Позивачу у складі пенсійної виплати встановлене підвищення згідно із Законом №3551-XII, про що видно з матеріалів пенсійної справи (НПУ): протоколу від 02 листопада 2021 року про призначення пенсії, розрахунків пенсії з 01 грудня 2021 року, з 01 січня 2022 року, з 01 березня 2022 року, з 01 липня 2022 року, з 01 грудня 2022 року, з 01 грудня 2023 року (а.с.22, 32-36).

Отже, право позивача на підвищення пенсії в розмірі 25 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідно до частини четвертої статті 12 Закону №3551-XII відповідачем не заперечується та таке підвищення йому встановлене з дня призначення пенсії і фактично виплачується.

З аналізу названої статті вбачається, що розмір підвищення до пенсії учаснику бойових дій не є сталим та змінюється відповідно до зміни розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

За змістом статті 2 Закону України від 15 липня 1999 року №966-ХІV «Про прожитковий мінімум» (далі Закон №966-ХІV) прожитковий мінімум застосовується для: встановлення розмірів мінімальної заробітної плати та мінімальної пенсії за віком, визначення розмірів соціальної допомоги, допомоги сім`ям з дітьми, допомоги по безробіттю, а також стипендій та інших соціальних виплат виходячи з вимог Конституції України та законів України.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону №966-ХІV прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Пунктом 9 частини першої статті 40 Бюджетного кодексу України передбачено, що Законом про Державний бюджет України визначаються: розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для основних соціальних і демографічних груп населення та рівень забезпечення прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 статті 41 Бюджетного кодексу України до набрання чинності Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період прожитковий мінімум застосовується в розмірах і на умовах, що діяли в грудні попереднього бюджетного періоду.

Отже, зміна (підвищення) розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, є підставою для зміни (збільшення) розміру підвищення до пенсії як учаснику бойових дій, встановленого частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII.

Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік», Законом України від 02 грудня 2021 року №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік», Законом України від 03 листопада 2022 року №2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01 липня 2021 року 1854,00 грн, з 01 грудня 2021 року 1934,00 грн, з 01 січня 2022 року 1934,00 грн, з 01 липня 2022 року 2027,00 грн, з 01 грудня 2022 року 2093,00 грн, з 01 січня 2023 року 2093,00 грн.

Судом встановлено, що позивачу з 02 листопада 2021 року до пенсії визначено підвищення, передбачене частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII, у розмірі 463,50 грн (тобто, 1854,00 грн х 25%), що підтверджується протоколом за пенсійною справою № (НПУ) (а.с.22). Як вбачається із розрахунків пенсії, таке підвищення становить 483,50 грн (1934,00 грн х 25%) з 01 грудня 2021 року, 506,75 грн (2027,00 грн х 25%) з 01 липня 2022 року, 523,25 грн (2093,00 грн х 25%) з 01 грудня 2022 року (а.с.32-35).

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи вказують на те, що позивач отримує підвищення до пенсії, передбачене частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII. Про розмір підвищення у 2023 році позивачу відомо, зокрема, з листа ГУ ПФУ у Волинській області від 30 жовтня 2023 року №34821-31062/Д-02/8-0300/23. Розмір підвищення переглядається відповідачем у разі зміни прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Докази того, що таке підвищення позивачу не виплачується фактично, відсутні.

Отже, дії відповідача щодо встановлення позивачу підвищення до пенсії, передбаченого частиною четвертою статті 12 Закону №3551-XII, та перерахунок його розміру у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, відповідають нормам чинного законодавства, а позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що порушення прав позивача, про захист яких він просив в судовому порядку, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк