Справа № 345/1203/24
Суддя: Юрчак Л. Б.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №345/1203/24
Провадження № 2-а/345/17/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2024 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Юрчака Л.Б., з участю секретаря судового засідання Пилипів Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській облсті Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи його тим, що 09.02.2024 р. о 11:00 год в Івано-Франківській області с. Раків, на автошляху Н-50 54 кв., він, ОСОБА_1 , водій транспортного засобу «БАЗ Т713.11», державний номерний знак « НОМЕР_1 », на думку інспектора ВБДРУПП в Івано-Франківській області Дричака Михайла Михайловича, під час руху вказаним транспортним засобом перевозив небезпечний вантаж «Кисень технічний» з порушенням спеціальних правил, а саме були відсутні письмові інструкції, чим порушив п.п. 22.5 Правил дорожнього руху, та правила ДОПНВ п. 8.1.2.1 (6), у зв`язку з чим вказаний суб`єкт владних повноважень виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАД №752117 від 09.02.2024 року, відповідно до якої постановив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень, у зв`язку із скоєним адміністративним правопорушенням передбаченого частино 1 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки дана справа винесена з порушенням норм КУпАП, ґрунтується на необґрунтованих та бездоказових припущеннях, що підтверджується наступними аргументами:

Як наслідок просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №752117 від 09.02.2024 року скасувати.

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19.02.2024 відкрито спрощене провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов, а також залучено до участі у даній справі в якості співвідповідача ГУНП в Івано-Франківській області.

Представник відповідача Старший юрисконсульт сектору правового забезпечення Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Грінченко Денис Миколайович своїм правом подати відзив скористався та вказав, що проти задоволення позову заперечує, а оскаржувану постанову вважає законною та винесеною відповідно до вимог чинного законодавства. Зокрема, зазначив, що 09.02.2024 року близько11 год. 40 хв. інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , спільно з працівниками Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів в селі Раків, Калуського району, Івано-Франківської області, було виявлено транспортний засіб БАЗ, 713.11 д.н.з НОМЕР_1 , водій якого перевозив небезпечний вантаж «Кисень технічний» з порушенням спеціальних Правил, а саме: були відсутні письмові інструкції, чим порушив пункт 22.5 ПДР України та пункту 8.1.2.1.б Європейської Угоди про міжнародне перевезення небезпечних вантажів. Після зупинки вказаного вище ТЗ, інспектор підійшов до водія представився відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» та у відповідності до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР пред`явив водію законну вимогу про надання для перевірки документів передбачених підпунктами «а», «б», «г» «ґ» пункту 2.1 ПДР, а саме: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; документацію відповідно до вимог встановлених Законами України "Про автомобільний транспорт", "Про дорожній рух" та "Про перевезення небезпечних вантажів; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водієм виявився ОСОБА_1 , який не надав для перевірки письмові інструкції перевезення небезпечного вантажу. Встановивши факт адміністративного правопорушення,у відповідності до статті 279 КУпАП, інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дричак Михайло Михайлович розпочав розгляд справи про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 132-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 . Останнього ознайомлено з правами особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбаченими статтею 268 КУпАП, статтею 63 Конституції України. Розглянувши справу, інспектором винесено постанову серії БАД 752117 від 09.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. Як наслідок, відносно водія, з врахуванням вимог чинного законодавства, було винесено оскаржувану постанову і накладено адміністративне стягнення, яка є законною, а підстави для її скасування відсутні.

Також 28.03.2024 року Старший юрисконсульт сектору правового забезпечення Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції капітан поліції Грінченко Денис Миколайович надав заяву про доручення документів до матеріалів справи, а саме письмові пояснення інспектора відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Дричака Михайла Михайловича.

Інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Дричак Михайло Михайлович своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 ч. 1ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього рухуйого учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідност. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до пункту 4 частини двадцятої статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів.

Відповідно пункту 3 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженогопостановоюКабінету Міністрів Українивід 27.06.2007 № 879, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Встановлено, що 09.02.2024 року близько 11 год. 40 хв. інспектор відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , спільно з працівниками Управління Укртрансбезпеки в Івано-Франківській області, під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів в селі Раків, Калуського району, Івано-Франківської області, було виявлено транспортний засіб БАЗ, 713.11 д.н.з НОМЕР_1 , водій якого перевозив небезпечний вантаж «Кисень технічний» з порушенням спеціальних Правил, а саме: були відсутні письмові інструкції, чим порушив пункт 22.5 ПДР України та пункту 8.1.2.1.б Європейської Угоди про міжнародне перевезення небезпечних вантажів. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил, до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 510,00 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №752117 від 09.02.2024 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст.77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України, визначені Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року № 656.

Ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладанні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника та ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність , крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Так, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 протокол не складався, а була винесена Постанова серії БАД №752117 від 09.02.2024 року у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчоївлади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Згідно пункту 32 частини першої статті 85 Конституції України до повноважень Верховної Ради України належить надання законом згоди на обов`язковість міжнародних договорів України та денонсація міжнародних договорів України.

Згідно частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Правила перевезення небезпечних вантажів на території України встановлено Європейською Угодою про міжнародне перевезення небезпечних вантажів(ДОПНВ)1957 року, що ратифікована Законом України «Про приєднання України до Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ)».

Згідно пункту 5.4.3.1 правил ДОПНВ на випадок надзвичайної ситуації, яка може виникнути в результаті аварії під час перевезення, в кабіні транспортного засобу в легкодоступному місці повинні знаходитись письмові інструкції, визначеної форми, зазначені в пункті 5.4.3.4.

Відповідно до пункту 5.4.3.3 правил ДОПНВ водій транспортного засобу до початку рейсу повинен отримати інформацію про завантажений небезпечний вантаж та ознайомитись із письмовими інструкціями, що містять відомості про міри та заходи, які необхідно вжити у випадку аварії або надзвичайної ситуації.

Пунктом 8.1.2.1.б правил ДОПНВ передбачено, що крім документів, передбачених іншими правилами,на транспортній одиниці повинні бути письмові інструкції передбачені пунктом 5.4.3 правил ДОПНВ.

Відповідно до абзацу дев`ятого статті 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевізником небезпечного вантажу є юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка здійснює перевезення небезпечного вантажу

Згідно абзацу четвертого частини другої статті 8 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний у разі дорожнього перевезення розробити та погодити з органами Національної поліції, маршрути і режими перевезення небезпечних вантажів; забезпечити своєчасний огляд транспортних засобів територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та отримання відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу; під час перевезення не відхилятися від узгодженого маршруту, додержуватися безпечних умов руху та постійно контролювати стан транспортного засобу і вантажу.

Згідно статті 20 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» перевезення небезпечних вантажів допускається за наявності відповідно оформлених перевізних документів, перелік і порядок подання яких визначається нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність транспорту.

Відповідно до абзацу третього частини третьої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами для водія також є свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.

У відповідності до статті 25 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» за порушення законодавства про перевезення небезпечних вантажів юридичні та фізичні особи несуть відповідальність згідно з законом.

Абзацом другим частини другою статті 16 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» визначено, що у сфері дорожнього перевезення небезпечних вантажів здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, додержанням законодавства у зазначеній сфері, належить до компетенції Національної поліції.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України цецентральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

У відповідності до частини першої статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, щовизначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, а відповідно до пункту 10 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, іншихпублічнихмісцях.

Згідно пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожні рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 1.5 ПДР дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У відповідності до підпункту «г» пункту 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог, встановлених Законами України Про автомобільний транспорт, Про дорожній рух та Про перевезення небезпечних вантажів (далі - спеціальні правила).

Пунктом 22.5 ПДР визначено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до Директиви 2008/68/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 24 вересня 2008 р. про внутрішні перевезення небезпечних вантажів, Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів та нормативно-правових актів України у зазначеній сфері.

Відповідно до частини першої статті 132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський, відповідно до частини першої статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 ,є працівником УПП в Івано-Франківській області ДПП, тобто посадовою особою органу Національної поліції України. Таким чином, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконання посадової особи. Це означає, що під час повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у посадової особи формується своя певна думка щодо конкретної справи. Ця думка ґрунтується на некритичному ставленні до окремих доказів, відсутності будь-яких переваг одних доказів над іншими, додержанні законності. До того ж, посадова особа керується своєю правосвідомістю. Це є дуже важливим чинником у вирішенні питання про оцінку доказів, адже правосвідомість це ставлення особи до права, його ролі у суспільстві.

Щодо змісту оскаржуваної постанови.

У відповідності до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити:

-найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

-дату розгляду справи;

-відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

-опис обставин, установлених під час розгляду справи;

-зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

-прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

-дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

-транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

-технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

-розмір штрафу та порядок його сплати;

-правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

-відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що в графі 5 (далі фабула) оскаржуваної постанови, детально описано суть правопорушення, обставини його вчинення та конкретні пункти спеціальних Правил, які порушив позивач, а саме: підпункт 22.5 ПДР України та правила ДОПНВ пункт 8.1.2.1б.

Відтак, оскаржувана постанова серії БАД № 752117 від 09.02.2024 року в своєму змісті містить всі необхідні дані та відомості передбачені вимогами статті 283 КУпАП, тому пояснення позивача щодо невідповідності змісту такої постанови не знаходять свого підтвердження, а навпаки спростовуються змістом даної постанови.

Слід зауважити, що відповідно до статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд зазначає, що стороною відповідача з урахуванням принципу «раціонального сумніву» доведено правові підстави для реалізації наданих повноважень, аналогічно цьому в справі ЄСПЛ «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для сумніву, що поліцейський діяв неправомірно.

Відповідно до ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши у сукупності досліджені докази, суд, вважає, що доводи позивача ґрунтуються тільки на його твердженнях про те, що він не порушував ПДР України, однак зазначене не може свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення та бути підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки позивачем так і не було надано жодного доказу, який би спростував факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а саме були відсутні письмові інструкції, чим порушив пункт 22.5 ПДР України та пункту 8.1.2.1.б Європейської Угоди про міжнародне перевезення небезпечних вантажів, що свідчило б про підготовку водія транспортного засобу, що перевозить небезпечні вантажі, які він зобов`язаний мати у відповідності до вимог спеціальних правил. Обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, отже підстави для задоволення позову відсутні. Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченоїст. 132-1 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Згідно зіст. 293 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Таким чином, керуючись нормами національного законодавства, суд доходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити, а постанову інспектором серії БАД 752117 від 09.02.2024 року про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. - залишити без змін.

Заходи забезпечення позову не застосовувались.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, на підставі ст.139 КАС України судові витрати позивача у справі залишаються на його рахунку.

На підставі ст. 19, 62 Конституції України, ст. ст. 132-1, 258, 268, 280, 289 КУпАП, керуючись статтями ст.ст. 139, 241-246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

В задоволення позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській облсті Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: