Справа № 520/2622/24
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

26 березня 2024 року Справа № 520/2622/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бадюкова Ю.В. розглянувши у порядку письмово провадження заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту відповіда-1, ГУ ПФУ в Харківській області), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту відповідач-2, ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, код СДРПОУ: 14099344) щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 22.07.2022 року;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, 3 під`їзд, код СДРПОУ: 14099344) щодо не врахування до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду роботи з 02.01.1991 року по 03.05.1994 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код СДРПОУ 42098368) врахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) період роботи з 02.01.1991 року по 03.05.1994 року;

- присудити з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5, Держпром, З під`їзд, код СДРПОУ: 14099344) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Представником позивача подано заяву про поновлення строків, яка не вирішена при відкритті провадження у справі.

Оцінюючи подану заяву, суд доходить висновку, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно частин першої, другої статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст.123 КАС України).

Так в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду позивач вказує на те, що 22.07.2022 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у м. Києві з заявою про призначення пенсії за віком з врахуванням пільгового стажу по Списку № 2 на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом № 2600-0206-8/91829 від 01.08.2022 року позивачу було повідомлено, шо рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовлено в призначенні пенсії з посиланням на те, що пільговий стаж визначити неможливо оскільки відсутня пільгова довідка, де зазначено, що позивач працював на роботах із шкідливими умовами праці за списком № 2 та накази про результати атестації робочих місць та перелік атестованих робочих місць до них.

29.09.2022 року позивач, через представника адвоката Вовка Сергія Олеговича звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом про оскарження дій ГУ ПФУ у Харківській області щодо відмови позивачу у призначенні пенсії, зобов`язання призначити пенсію.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху. 29.11.2022 року представником позивача ОСОБА_2 до Київського окружного адміністративного суду було подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.

14.12.2022 року представник позивача адвокат Вовк С. О. був призваний на військову службу по мобілізації в особливий період. 04.09.2023 року ОСОБА_2 , перебуваючи у частині щорічної відпустки, передав адвокату Петренко А. С. матеріали справи та документи позивача необхідні для написання та подання позовної заяви.

Таким чином, в період з 29.09.2022 року по 30.01.2023 матеріали первинної позовної заяви перебували на розгляді Київського окружного адміністративного суду.

В період з 01.02.2023 року по 04.09.2023 року позов не міг бути поданий у зв`язку із перебуванням документів та матеріалів, необхідних для повторного звернення до суду у попереднього представника ОСОБА_2 , які, внаслідок призову з 14.12.2022 року на військову службу по мобілізації ОСОБА_2 , зміг передати тільки під час перебування у відпустці.

На думку суду, ці обставини свідчать про поважність пропуску строку звернення до суду .

Визначаючись щодо заявленого клопотання суд вважає за необхідне зазначити й про те, що відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини, а статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні у справі Белле проти Франції від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми та їх застосування не повинні перешкоджати учасникам провадження використовувати доступні засоби захисту (Рішення у справі Мельник проти України від 28 березня 2006 року).

Також, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Тобто, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

Відповідно до частини першої статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Отже, враховуючи наведені норми та обставини, за яких позивач не міг своєчасно звернутися до суду, з метою забезпечення права громадян на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем строку звернення до суду, наведені у клопотанні є поважними, а відтак заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 121, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом - задовольнити.

Поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Бадюков Ю.В.