Справа № 120/18497/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/18497/23

26 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Сьомого апеляційного адміністративного суду від 07.03.2024 року для розгляду даної справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Моніч Б.С, судді - Залімський І.Г., Кузьмишин В.М.

В апеляційній скарзі позивач заявляв клопотання про звільнення від сплати судового збору, обґрунтоване посиланням на перебування останнього у скрутному фінансовому становищі.

Оскільки позивачем до апеляційної скарги не надано належних доказів на підтвердження відсутності достатніх коштів для оплати судових витрат (скрутного матеріального стану), ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2024 суду відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року залишено без руху та запропоновано особі, яка подала апеляційну скаргу, у десятиденний строк з моменту отримання ухвали суду виконати вимоги цієї ухвали та усунути виявлені недоліки апеляційної скарги.

25.03.2024 року на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просив: відкрити апеляційне провадження в даній справі; у разі небажання його відкривати на підставі наявних документів та ігнорування правової визначеності та тотожності однорідних правових висновків, заявити самовідвід судді Монічу Б.С.; у разі незаявлення самовідводу, задовольнити відвід вказаному судді.

Обґрунтування зазначеної заяви фактично зводиться до незгоди позивача із процесуальними діями судді. Позивач не погоджується з визначеною сумою судового збору за подання апеляційної скарги як за одну позовну вимогу немайнового характеру, вказавши, що позовна заява у даній справі містить мінімум 9 позовних вимог. Також позивач зазначає, що встановити, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік необхідно саме зі змісту довідки ОК-5. При цьому вказує про необхідність врахування вирішення тотожних процесуальних питань за його ж заявами іншими суддями.

З огляду на відсутність підстав для заявлення головуючим суддею самовідводу, суд вирішує питання про відвід, заявлений ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви позивача про відвід судді Моніча Б.С., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Відповідно до ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою зазначеної статті суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу (щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді адміністративної справи).

Згідно із ч.3 ст.39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Прийняття суддею (судом) процесуальних дій, передбачених КАС України, під час апеляційного розгляду, є здійснення судом правосуддя і не є обставиною, що свідчить про упередженість суддів.

За правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Дослідивши доводи щодо відводу судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення судді Моніча Б.С., як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаного судді.

Доводи заявника свідчать фактично про незгоду сторони з процесуальними діями (рішеннями) у справі № 120/18479/23, що, насамперед, не може слугувати підставою для відводу суддів відповідно до частини 4 статті 36 КАС України.

Щодо доводів заявника про помилкове визначення кількості позовних вимог, суд зазначає, що позовні вимоги - це конкретне прохання позивача до суду щодо захисту його порушених прав чи охоронюваних інтересів, ці вимоги визначають предмет спору та обсяг розгляду справи судом.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено способи судового захисту, одним з яких є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п.4).

Як свідчать матеріали справи, саме такий спосіб захисту обрав позивач, звертаючись з позовною заявою у цій справі, в прохальній частині якої просив визнати протиправними діяння відповідача щодо надання недостовірної інформації у листі у листі від 06.06.2023 стосовно його запиту від 15.08.2003 та зобов`язання відповідача надати достовірну інформацію на його запит.

Водночас вимоги позивача щодо витребування у відповідача матеріалів розгляду звернень, постановлення окремої ухвали, розгляд справи з викликом сторін в режимі відеоконференції, звільнення від сплати судового збору, звернення рішення суду до негайного виконання не є позовними вимоги в розумінні статті 5 КАС України.

Таким чином, позовна заява у цій справі містить одну вимогу немайнового характеру.

Щодо необхідності встановлення перевищення розмір судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік саме зі змісту довідки ОК-5, головуючий суддя у справі дійшов висновку, що така довідка не дає підстав вважати, що зазначені суми є єдиним джерелом доходу скаржника, оскільки не містить відомостей про його майновий стан, який може мати інші джерела доходу на момент подання апеляційної скарги, а належними доказами можуть слугувати: довідка органу Пенсійного фонду України про розмір виплаченої пенсії за попередній календарний рік (в частині доходів отриманих від Пенсійного фонду України), довідка податкового органу (щодо всіх нарахованих та виплачених доходів), Витяг з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, в суд першої інстанції для вирішення питання про звільнення від сплати судового збору позивач надав довідку податкового органу про джерела отримання доходів за 2022 рік, проте чомусь заперечує необхідність подання такої ж інформації до суду апеляційної інстанції.

Стосовно доводів позивача про необхідність врахування вирішення тотожних правовідносин за його ж заявами іншими суддями, колегія суддів зазначає, що частина 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин покладає на суд враховувати лише висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не думку інших суддів суду з того чи іншого питання.

Інших обставин, які б могли викликати сумнів в необ`єктивності і неупередженості судді, заявником не наведено, а отже вимоги заяви є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, скільки заявлений відвід обумовлений незгодою позивача з процесуальними діями судді, підстави для відводу судді заявником необґрунтовані та не доведені, заява про відвід судді Моніча Б.С. від участі у розгляді даної справи не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 325 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Моніча Богдана Сильвестровича та відмовити у її задоволенні.

Справу №120/18497/23 передати для вирішення питання про відвід, судді, що визначається у порядку, встановленому статтею 31 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.