Справа № 380/15263/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/15263/23 пров. № А/857/24809/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (судді Крутько О.В., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Львів) у справі №380/15263/23 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Сікер» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Сікер» 04.07.2023 звернулося в суд з позовом до Львівської митниці в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900080/2 від 16.02.2023; №UA209000/2023/900101/2 від 03.03.2023; №UA209000/2023/900105/2 від 03.03.2023; №UA209000/2023/900261/2 від 24.04.2023; №UA209000/2023/900271/2 від 26.04.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року задоволено позов повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Львівська митниця подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що митна вартість товарів, які ввозились на митну територію України, не можуть бути визнані у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять розбіжності.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.01.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 17.11.2022 року між ТзОВ «Сікер» (далі по тексту ТОВ, покупець) та компанією «UPLION INDUSTRIAL CO., LIMITED», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №21UP4175, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №21UP4175 від 17.11.2022 р., згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №22UP4175 від 27.12.2022 р. покупець придбав у продавця товар загальною вартістю 10795, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 14.02.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA99U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 крісло-шезлонг на металевому каркасі).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA99U1 надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №21UP4175 від 17.11.2022 р.; рахунок-проформа №22UP4175 від 17.11.2022 р.; рахунок-фактура (Інвойс) №22UP4175 від 27.12.2022 р.; банківський платіжний документ №511 від 25.11.2022; банківський платіжний документ №548 від 22.12.2022; договір (заявка-замовлення) на перевезення №017 від 10.02.2023 р.; рахунок-фактура на перевезення №017 від 10.02.2023 р.; договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1365-ІСТ від 06.02.2023; банківський платіжний документ, що стосується перевезення №597 від 09.02.2023; автотранспортна накладна б/н від 13.02.2023 р.; коносамент №WMSS22124107 від 03.01.2023 р.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000627 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900080/2 від 16.02.2023, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Під час розгляду документів було виявлено наступне: Відповідно до п. 5.3 контракту №22UP4175 від 17.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі №22UP4175 від 27.12.2022 р. відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Вказані договори на перевезення від 10.02.23 №017 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. У фактурі-проформі від 17.11.2022 р. №22UP4175 зазначено, що дана поставка товару повинна бути 05.01.2023, а по факту вантаж відвантажено згідно коносаменту 03.01.2023 р. на борт судна, чим порушено терміни поставки даного товару.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до частин 2-3 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист, інтернет-пропозиції. Інших документів на вимогу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2022/92026 від 18.11.2022. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA25U0, та 16.02.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

11.11.2022 між ТзОВ «Сікер» (далі по тексту ТОВ, покупець) та компанією «Linhai Jardan Arts And Crafts Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №JD22W028, відповідно до якого продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту в порядку та на умовах, визначених цим контрактом.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №JD22W028 від 11.11.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №JD22W028 від 29.12.2022 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17 088, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 02.03.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA22U1, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 лавки-гойдалки).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA99U1 надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №JD22W028 від 11.11.2022; рахунок-проформа № JD22W028 від 12.11.2022; рахунок-фактура (Інвойс) №JD22W028 від 29.12.2022; банківський платіжний документ №507 від 15.11.2022; банківський платіжний документ №567 від 11.01.2023; договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1073 від 01.03.2023; договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1374-ІСТ від 22.02.2023; банківський платіжний документ, що стосується перевезення №618 від 27.02.2023; автотранспортна накладна б/н від 01.03.2023; коносамент №WMSS22123948 від 14.01.2023; прайс-лист б/н від 12.11.2022; інтернет-пропозиція.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000798 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900101/2 від 03.03.2023, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Під час розгляду документів було виявлено наступне: Відповідно до п. 5.3 контракту №JD22W028 від 11.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі № JD22W028 від 29.12.2022 відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Вказані договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Відповідно до вимог ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR б/н від 01.03.2023 у гр. 22 відсутній підпис відправника.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до частин 2-3 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист, який містить асортимент товару згідно з інвойсом, що суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців. Даний прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції; інтернет-пропозиції. Інших документів на вимогу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2023/15630 від 28.02.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA37U3, та 03.03.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

17.11.2022 між ТзОВ «Сікер» (далі по тексту ТОВ, покупець) та компанією «UPLION INDUSTRIAL CO., LIMITED», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №21UP4175, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №21UP4175 від 17.11.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №22UP4220 від 17.01.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 31 690, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 03.03.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA45U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 ліжко для кемпінгу; тов. №2 садові парасольки; тов. №3 частини для парасольок садових).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA45U2 надано наступні документи: зовнішньоекономічний договір №21UP4175 від 17.11.2022; рахунок-проформа №22UP4220 від 15.12.2022; рахунок-фактура (Інвойс) №22UP4220 від 17.01.2023; банківський платіжний документ №540 від 16.12.2022; банківський платіжний документ №561 від 09.01.2023; договір (заявка-замовлення) на перевезення №030 від 01.03.2023; рахунок-фактура на перевезення №030 від 01.03.2023; договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1377-ІСТ від 28.02.2023; автотранспортна накладна б/н від 02.03.2023; коносамент №WMSS23010193 від 23.01.2023; прайс-лист б/н від 15.12.2022; інтернет-пропозиція.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/000806 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900105/2 від 03.03.2023, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Під час розгляду документів було виявлено наступне: Відповідно до п. 5.3 контракту №22UP4175 від 17.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі №22UP4220 від 17.01.2023 р. відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Вказані договори на перевезення від 01.03.23 №030 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Відповідно до вимог ЗУ Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 01.08.2006 №57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. Проте в CMR б/н від 02.03.2023 гр. 22 і 23 заповнені неналежним чином.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

Відповідно до частин 2-3 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару».

На вимогу декларантом надіслано: інтернет-пропозицію та прайс-лист.

Даний прайс-лист містить асортимент товару згідно з інвойсом, що суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців. Даний прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції; інтернет-пропозиції. Інших документів на вимогу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209230/2022/19596 від 07.12.2022, МД №UA500500/2023/4732 від 15.02.2023, МД №UA500020/2023/365 від 10.01.2023 Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA35U0, та 03.03.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

11.11.2022 між ТзОВ «Сікер» (далі по тексту ТОВ, покупець) та компанією «Linhai Jardan Arts And Crafts Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №JD22W028, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №JD22W028 від 11.11.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №JD22W028-1 від 20.02.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 17 444, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 24.04.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA06U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 лавки-гойдалки).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA06U7 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір №JD22W028 від 11.11.2022; рахунок-проформа № JD22W028-1 від 12.11.2022; рахунок-фактура (Інвойс) №JD22W028-1 від 20.02.2023 р.; банківський платіжний документ №508 від 15.11.2022; банківський платіжний документ №631 від 08.03.2023; договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1097 від 18.04.2023; договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1398-ІСТ від 17.04.2023; автотранспортна накладна б/н від 18.04.2023; коносамент №WMSS23020618A від 23.02.2023; прайс-лист б/н від 12.11.2022; інтернет-пропозиція.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/001381 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900261/2 від 24.04.2023, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Під час розгляду документів було виявлено наступне: Відповідно до пункту 1.2 контракту №JD22W028 від 11.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення.

Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист, який містить асортимент товару згідно з інвойсом, що суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупців. Даний прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійсненні зовнішньоекономічної операції; інтернет-пропозиції. Інших документів на вимогу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №UA209170/2023/15630 від 28.02.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA76U9, та 24.04.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

17.11.2022 між ТзОВ «Сікер» (далі по тексту ТОВ, покупець) та компанією «Qingtian Dacheny Laisure Chair Co. Ltd», CHINA (постачальник, продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт №DC, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом продавець постачає і передає у власність покупця вуличні меблі (товар), а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів, що є невід`ємною частиною цього контракту.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту №DC від 17.11.2022, згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №DC від 09.01.2023 покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 13 300, 00 доларів США.

З метою митного оформлення вказаного товару позивач 26.04.2023 подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA24U2, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначеними у графі 31 митної декларації (тов. №1 крісло-шезлонг).

Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA24U2 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: зовнішньоекономічний договір №DC від 17.11.2022; рахунок-проформа № DC від 09.01.2023; рахунок-фактура (Інвойс) № DC від 09.01.2023; банківський платіжний документ №565 від 10.01.2023; банківський платіжний документ №678 від 17.04.2023; договір про перевезення №2022/10/04 ЗК від 04.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1101 від 25.04.2023; договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1401-ІСТ від 17.04.2023; банківський платіжний документ, що стосується перевезення №697 від 24.04.2023; автотранспортна накладна б/н від 25.04.2023; коносамент №DK23030298NBOGDNFD від 10.03.2023; прайс-лист б/н від 09.01.2023; інтернет-пропозиція.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту про подання додаткових документів, на яке позивач надав відповідь, просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, інтернет-пропозиції.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею прийнято Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2023/001404 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900271/2 26.04.2023, в графі 33 якого було вказано:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

Під час розгляду документів було виявлено наступне: Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо). Чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Відповідно до пункту 1.2 контракту № DC від 17.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах.

На вимогу декларантом надіслано: прайс-лист; інтернет-пропозиції. Інших документів згідно вимоги митного органу не подано.

Відмовою в наданні необхідних додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов зазначених у ч.2-4 ст.53 МКУ та у відповідності до ч.5 ст.54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митний орган має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями ст.17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ.

Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари. Застосовано метод 2б (ст. 60 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала: товар №1 МД №UA500500/2023/4732 від 15.02.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось».

На виконання вимог рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA04U8, та 27.04.2023 вона була оформлена Львівською митницею.

Не погодившись з рішеннями про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Митне оформлення за правилами регулювання положень частини 1 статті 248 Митним кодексом України (далі МК України) розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Положеннями статті 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частина 2 статті 51 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, відповідно до частини 2 статті 52 МК України, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина 1 статті 53 МК України).

Згідно частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу вимог частини 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У частині 3 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Як визначено частиною 1 статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Водночас, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною 1 статті 58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. В частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується. А саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Із наведених положень колегія суддів враховує, що митний орган досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості, у тому числі якщо декларант самостійно визначає митну вартість за резервним методом. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині 3 статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Колегія суддів відповідно до матеріалів справи встановила, що митна вартість ввезеного товару визначена позивачем за першим методом - ціною договору.

Суд встановив, що для здійснення митного оформлення товару позивач подав до Львівської митниці електронні митні декларації №23UA99U1, №23UA22U1, №23UA45U2, №23UA06U7, №23UA24U2 відповідно до яких було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 цих декларацій.

Відповідач не погодився з задекларованою митною вартістю товару та здійснив коригування, застосувавши 3 метод (за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів) та 6 (резервний) метод.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 16.02.2023 №UA209000/2023/900080/2 зазначено наступні підстави його прийняття: «Відповідно до п. 5.3 контракту №22UP4175 від 17.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі №22UP4175 від 27.12.2022 р. відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Вказані договори на перевезення від 10.02.23 №017 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. У фактурі-проформі від 17.11.2022 р. №22UP4175 зазначено, що дана поставка товару повинна бути 05.01.2023, а по факту вантаж відвантажено згідно коносаменту 03.01.2023 р. на борт судна, чим порушено терміни поставки даного товару».

На наведені аргументи оскаржуваного рішення суд зазначає таке:

Відповідно до п. 5.3 контракту №22UP4175 від 17.11.2022 р. «вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару».

Зауваження митного органу про не зазначення у проформі та комерційному інвойсі складових митної вартості до уваги не приймаються, оскільки документи позивача мають оцінюватись відповідачем у сукупності. Зазначений контракт було подано до митного оформлення, тому відповідачу слід було надати належну оцінку його умовам.

Щодо неподання до митного оформлення договорів на перевезення, то як зазначив позивач, у графі 44 митної декларації №23UA99U1 від 14.02.2023 двічі зазначено код « 4301», під якими містяться два документи договір на перевезення (заявка-замовлення) від 10.02.23 №017 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022. Зокрема, ці документи зазначені у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у Рішенні про коригування митної вартості товарів.

Позначка «d» біля коду у графі 44 митної декларації (згідно Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 651, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684) означає, що вказаний документ наявний у декларанта, однак на вимогу, митний орган має право витребувати ці документи, такої вимоги митницею не ставилось.

Щодо порушення термінів поставки товару, суд зазначає, що наведене порушення не впливає на визначення декларантом митної вартості товару, а до митного оформлення подано банківські платіжні документи №511 від 25.11.2022 та №548 від 22.12.2022, тому у контролюючого органу була можливість перевірити заявлену митну вартість.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 03.03.2023 №UA209000/2023/900101/2 зазначено наступні підстави для його прийняття: «Відповідно до п. 5.3 контракту №JD22W028 від 11.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі № JD22W028 від 29.12.2022 відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

Вказані договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення.

Відповідно до вимог Закону України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. В CMR б/н від 01.03.2023 у гр. 22 відсутній підпис відправника».

На наведені аргументи оскаржуваного рішення суд зазначає, що зауваження митного органу про не зазначення у проформі та комерційному інвойсі складових митної вартості до уваги не приймаються, оскільки документи позивача мають оцінюватись відповідачем у сукупності. Зазначений контракт було подано до митного оформлення, тому відповідачу слід було надати належну оцінку його умовам.

Щодо неподання до митного оформлення договорів на перевезення, то як зазначив позивач, у графі 44 митної декларації №23UA22U1 від 02.03.2023, двічі зазначено код « 4301», під якими містяться два документи договір на перевезення №2022/10/04ЗК від 04.10.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022, які подавались декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Щодо зауважень митного органу до оформлення CMR, суд зазначає, що наявність/відсутність окремих, необов`язкових реквізитів у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено. Більше того, автотранспортна накладна (CMR) не є обов`язковим чи додатковим документом, що підтверджує складові митної вартості товарів у розумінні ч. 2-3 ст. 53 МК України.

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 03.03.2023 №UA209000/2023/900105/2 зазначено наступні підстави його прийняття: «Відповідно до п. 5.3 контракту №22UP4175 від 17.11.2022 р. «Вартість тари та/чи упаковки входить до ціни товару», проте у проформі та в інших товаросупровідних документах, зокрема комерційному інвойсі №22UP4220 від 17.01.2023 р. відсутні дані щодо складових вартості товару, таким чином відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу. Вказані договори на перевезення від 01.03.23 №030 та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Відповідно до вимог ЗУ «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» від 01.08.2006 №57-V та ст. 6 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів (Женева, 19 травня 1956) у гр. 22 та 23 CMR зазначається підпис і штамп відправника та перевізника. Проте в CMR б/н від 02.03.2023 гр. 22 і 23 заповнені неналежним чином.

Зауваження митного органу про не зазначення у проформі та комерційному інвойсі складових митної вартості до уваги не приймаються, оскільки документи позивача мають оцінюватись відповідачем у сукупності, а зазначений контракт було подано до митного оформлення, тому відповідачу слід було надати належну оцінку його умовам.

Щодо неподання до митного оформлення договорів на перевезення, то як зазначив позивач, у графі 44 митної декларації №23UA45U2 від 03.03.2023 двічі зазначено код « 4301», під якими містяться два документи договір на перевезення (заявка-замовлення) від 01.03.2023 №030 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022. Зокрема, ці документи зазначені у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у рішенні про коригування митної вартості товарів.

Щодо зауважень митного органу до оформлення CMR, суд зазначає, що наявність/відсутність окремих, необов`язкових реквізитів у CMR не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено. Більше того, автотранспортна накладна (CMR) не є обов`язковим чи додатковим документом, що підтверджує складові митної вартості товарів у розумінні ч. 2-3 ст. 53 МК України

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 24.04.2023 №UA209000/2023/900261/2 наведено наступні підстави його прийняття: «Відповідно до пункту 1.2 контракту №JD22W028 від 11.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки. Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення».

На вказані аргументи суд зазначає, що замовлення (заявка) до Контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє товариство. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості.

У статті 53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок (замовлень) чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з частиною 5 статті 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Крім того, декларантом позивача до митного оформлення долучалась рахунок-проформа №JD22W028-1 від 12.11.2022, що за своєю суттю є попереднім замовленням до вказаного контракту.

Щодо покликання відповідача на недотримання сторонами контракту строків постачання товару, то такі доводи до уваги не приймаються, оскільки не є підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо неподання до митного оформлення договорів на перевезення, то як зазначив позивач, у графі 44 митної декларації №23UA06U7 від 24.04.2023 двічі зазначено код « 4301», під якими містяться два документи договір на перевезення №2022/10/04ЗК від 04.10.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022, які подавались декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені і у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у рішенні про коригування митної вартості товарів

В оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості від 26.04.2023 №UA209000/2023/900271/2 наведено наступні умови його прийняття: «Вказані в графі 44 МД договори на перевезення від 04.10.22 №2022/10/04ЗК та від 24.10.23 №S/2023 не були подані до митного оформлення. Таким чином не можливо перевірити правильність включення складових митної вартості (експедиційні послуги, портові збори, перевантаження тощо), чим порушено вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу України. Відповідно до пункту 1.2 контракту № DC від 17.11.2022 «Продавець постачає товар партіями на підставі замовлень покупця». Замовлення до митного оформлення не подавалось. Не виконано п. 2.1 контракту в частині строків поставки».

На вказані аргументи суд зазначає, що замовлення (заявка) до контракту не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, оскільки у заявці може міститися інформація про кількість та асортимент товару, який замовляє товариство. І така заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості.

Крім того, декларантом позивача до митного оформлення долучалась рахунок-проформа № НОМЕР_1 від 09.01.2023, що за своєю суттю є попереднім замовленням до вказаного контракту.

Щодо покликання відповідача на недотримання сторонами контракту строків постачання товару, то такі доводи до уваги не приймаються, оскільки не є підставою для коригування митної вартості товару.

Щодо неподання до митного оформлення договорів на перевезення, то як зазначив позивач, у графі 44 митної декларації №23UA24U2 від 26.04.2023 двічі зазначено код « 4301», під якими містяться два документи договір на перевезення №2022/10/04ЗК від 04.10.2022 та договір транспортного експедирування №S/2023 від 24.10.2022, які подавались декларантом до митного оформлення за попередніми поставками. Зокрема, ці документи зазначені у картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а також у рішенні про коригування митної вартості товарів.

З урахуванням наведеного, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Суд, також, не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально, а вимога про надання додаткових документів, перелік яких визначено у частинах третій-четвертій статті 53 МК України та про надання яких вказано у повідомленні декларанту може мати місце лише тоді, коли документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач-апелянт не довів наявність таких розбіжностей, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари згідно з умовами, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем), а сумніви відповідача ґрунтуються виключно на його необґрунтованих припущеннях, а не на достовірних відомостях та доказах.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з системного аналізу норм законодавства та обставин справи, всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, таким чином колегія суддів дійшла висновку, що є протиправними дії відповідача щодо винесення рішення про коригування митної вартості товарів які підлягають скасуванню, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволено правомірно, доводи апеляційної скарги не спростовують зазначених висновків суду та не дають підстав вважати, що цим судом невірно застосовано норми матеріального чи порушено норми процесуального права.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 04.10.2023 у справі № 820/2660/18, від 13.10.2023 у справі № 826/23845/15, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Щодо доводів апелянта про стягнення із нього витрат на переклад документів, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Положеннями статті 137 КАС України передбачено відшкодування витрат, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Окрім того, статтею 138 КАС України установлена, що відшкодуванню підлягають витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду.

Розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

З матеріалів справи убачається, що на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 10.07.2023 позивач з метою доведення своєї правової позиції організував здійснення перекладу доданих до позовної заяви документів з англійської мови на українську мову. Таким чином, необхідність перекладу документів була визначена ухвалою суду першої інстанції 10.07.2023.

Як наслідок понесені позивачем витрати є такими, що у відповідності до ст. 132, 137 та 138 КАС України є пов`язані з розглядом цієї справи.

Відповідно до статті 139 КАС України при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. На підтвердження обставин щодо понесення витрат, позивач надав документи, які підтверджують розмір витрат на переклад доданих до позовної заяви товаросупровідних документів з англійської та польської мов на українську мову із залучення відповідного перекладача: - копію рахунок №086/41238 від 21.07.2023 р., а тому суд відхиляє покликання скаржника про безпідставність відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи щодо перекладу долучених до суду документів.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі №380/15263/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 25.03.2024