Справа № 420/30423/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/30423/23

Перша інстанція: суддя Бездрабко О.І.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо проведення нарахування та виплати з 1.06.2023р. пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн., передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021р., з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16 лютого 2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24 лютого 2023р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити з 1.06.2023р. пенсію з урахуванням щомісячної доплати до пенсії з 1.11.2022р. у розмірі 2 000грн., передбаченої Постановою КМУ №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» від 14 липня 2021р., з 1.03.2022р. з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 1.03.2023р. з урахуванням індексації, передбаченої Постановою КМУ від 24.02.2023р. №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1 500грн., без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач зазначив, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023р. по справі №420/12434/22 йому було перераховано розмір пенсії, який з 1.06.2023р. у порушення чинного законодавства нараховується та виплачується у зменшеному розмірі без врахування встановлених законодавством доплат та індексацій тобто без врахування доплати, встановленої постановою КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» у розмірі 2 000грн., індексації пенсії з 1.03.2022р. на підставі постанови КМУ №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та індексації пенсії з 1.03.2023р. встановленої п.8 розділу «Прикінцеві положення» ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» та постановою КМУ від 24.02.2023р. №168.

Позивач вважає таку бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області протиправною, а тому звернувся в суд із даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 1.07.2023р. після нарахування пенсії на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023р. по справі №420/12434/22.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 1.07.2023р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 з 1.06.2022р. щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. згідно з постановою КМУ №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області нарахувати та виплатити з 1.06.2022р. ОСОБА_1 щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2 000грн. згідно з постановою КМУ №713 від 14.07.2021р. «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» без обмеження максимальним розміром.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,8грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позову скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, якою задовольнити у відповідній позовній вимогі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України. При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на те, що право позивача на обчислення його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром вже захищене судовим рішенням, а тому з аналогічних підстав пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Що стосувалось позовних вимог щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивачу із врахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000грн. відповідно до Постанови КМУ №713, то суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на нарахування та виплату щомісячної доплати у розмірі 2 000грн., передбаченої постановою КМУ від 14.07.2021р. за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» з моменту, коли його права були порушені, а саме з 1.06.2022р., коли відповідач фактично припинив таку виплату, а не з 1.06.2023р. як просив позивач.

Що стосувалось вимог щодо зобов`язання пенсійного органу нарахувати та виплатити пенсію з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та Постановою КМУ від 24.02.2023р. за №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», то суд першої інстанції вважав, що сума індексації не була виплачена з підстав того, що пенсія позивача була обмежена максимальним розміром, хоча і була нарахована та включена до перерахунку, та буде виплачена за результатом виконання судового рішення у даній справі.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9.04.1992р. №2262-XII (надалі - Закон №2262-ХІІ).

З 1.07.2021р. на виконання Постанови КМУ від 14.07.2021р. за №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» позивачу виплачувалася щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2 000грн..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 7.09.2021р. у справі за №420/11550/21, яке набрало законної сили 14.02.2022р., визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Одеській області, викладену у листі від 25.06.2021р. №10293-10751/Р-02/8-1500/21, у здійсненні перерахунку пенсії з 1.12.2019р. у розмірі 83% суми грошового забезпечення на підставі Довідки від 8.06.2021р. №33/36-675 про розмір грошового забезпечення; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести ОСОБА_1 перерахунок призначеної пенсії на підставі Довідки про розмір грошового забезпечення від 8.06.2021р. №33/36-675 (з урахуванням посадового окладу 3 200грн.; окладу за спеціальним званням підполковник поліції 2 200грн.; надбавки за стаж служби в поліції 50% - 2 700грн.; надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції 100% - 8 100грн.; надбавки за службу в умовах режимних обмежень 10% - 320грн. премії 126,46% - 20 891,19грн.), з 1 грудня 2019р. у розмірі 83% суми грошового забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно вимог Постанови КМУ за №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» відповідачем з 1.03.2022р. нараховано пенсію з урахуванням індексації 4 347,18грн.

На виконання рішення суду у справі №420/11550/21 позивачу 26.05.2022р. здійснено перерахунок пенсії та з 1.06.2022р. припинено виплату доплати до пенсії у розмірі 2 000грн.

На виконання вимог Постанови КМУ №168 від 24.02.2023р. «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» відповідачем з 1.03.2023р. нараховано пенсію з урахуванням індексації 1 500грн..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023р. у справі №420/12434/22, яке набрало законної сили 21.04.2023р., визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження з 1.12.2019р. пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 1.12.2019р. пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром.

На виконання вказаного рішення, 26.06.2023р. позивачу здійснено перерахунок пенсії з 1.12.2019р., з 1.07.2023р. підсумок пенсії (з надбавками) становить 36 898,47грн., з яких індексація базового ОСНП 2022 р. (коеф.1,14) 4 347,18грн., індексація базового ОСНП 2023р. (коеф.1,97) 1 500грн. Виплату пенсії визначено з урахуванням максимального розміру пенсії 31 051,29грн..

22.09.2023р. позивач звернувся із заявою до пенсійного органу про перерахунок пенсії з 1.03.2023р. з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2 000грн..

Проте, станом на день звернення із даний позовом в суд, перерахунок пенсії позивача з 1.03.2023р. з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2 000грн. пенсійним органом не здійснено.

Перевіряючи правомірність та законність судового рішення в частині відмови у задоволенні вимог щодо нарахування та виплатити пенсії з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та Постановою КМУ від 24.02.2023р. за №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його незаконність та протиправність в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9.07.2033р. №1058-IV, для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

24.02.2023р. Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №168, якою встановлено, що 1.03.2023р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 Постанови КМУ від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (Офіційний вісник України, 2022р., №18, ст.968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Підвищення пенсії, передбачене абзацом 1 цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої Постановою КМУ від 14.07.2021р. №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».

Отже, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що для застосування норм Постанови №168 до спірних правовідносин належить установити, якими є межі визначеного законом максимального розміру пенсії за вислугу років.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом №3668-VI, який набрав законної сили 1.10.2011р..

Так, згідно положень ст.2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом №3668-VI внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, яку викладено в редакції Закону №3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

В подальшому, рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

Згідно з п.2 резолютивної частини вказаного Рішення положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016р..

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають ст.17 Конституції України, положення ч.7 ст.43 Закону №2262, виходив із того, що норми-принципи ч.5 ст.17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч.5 ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом №3668-VI, яким внесені зміни у ст.43 Закону №2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону №3668-VI.

Тобто, положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII та положення ч.1 ст.2 Закону №3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон №2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016р. №7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає ст.17 Конституції України положення ч.7 ст.43 Закону №2262-XII.

При цьому положення ст.2 Закону №3668-VI (у частині поширення її дії на Закон №2262-XII), які дублюють зміст ч.7 ст.43 Закону №2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Отже, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів вважає, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6.11.2018р. у справі №812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах від 16.12.2021р. у справі №400/2085/19, від 20.07.2022р. у справі №340/2476/21, від 25.07.2022р. у справі №580/3451/21 та від 30.08.2022р. у справі №440/994/20, Верховний Суд дійшов наступних висновків:

«… на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між Законом №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016 та Законом №3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення ст.2 Закону №3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону №2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016р. №7-рп/2016, а не норми Закону №3668-VI. …».

У постанові від 16.12.2021р. у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. №7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обмеження ГУ ПФУ в Одеській області з 1.07.2023р. максимального розміру пенсії ОСОБА_1 право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що право на соціальний захист є комплексним гарантованим Конституцією України невідчужуваним основоположним правом, яке, за загальним правилом, має абсолютний характер (не залежить від внесення змін до законів або фінансових можливостей держави) та за жодних умов не може бути скасоване, а його обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (постанова Верховного Суду від 16.03.202 р. у справі №640/9677/20).

При вирішенні даної справи судова колегія вважає неприйнятними позицію відповідача про те, що на виконання рішення суду у справі №420/12434/22 розмір пенсії позивача зафіксовано у сталому розмірі, виходячи з наступного.

По-перше, вказаним судовим рішення пенсійний орган зобов`язано перерахувати та виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 1.12.2019р., а не нарахувати та виплачувати позивачу пенсію у визначеному судом розмірі.

По-друге, вказане рішення суду не звільняє відповідача від обов`язку самостійно здійснювати перерахунок пенсії позивача за наявності для цього законних підстав та виплачувати її у новому розмірі у зв`язку з проведенням такого перерахунку.

При цьому, апеляційний суд наголошує на тому, що право позивача на обчислення його пенсії без застосування обмеження максимальним розміром вже захищене судовим рішенням, а тому з аналогічних підстав пенсія позивача не може бути обмежена максимальним розміром.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що і на момент ухвалення рішення у справі №420/12434/22, і на момент переведення перерахунку пенсії у чинному законодавстві України не відбулося таких змін, які б надавали відповідачу додаткові правові підстави для обмеження розміру пенсії позивача. Що стосується вимог позивача щодо нарахування та виплати пенсії з урахуванням індексації, передбаченою Постановою КМУ №118 від 16.02.2022р. «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та Постановою КМУ від 24.02.2023р. за №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», то судова колегія зазначає наступне.

Як вже встановлено вище та підтверджується матеріалами справи, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2023р. у справі №420/12434/22, яке набрало законної сили 21.04.2023р., визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження з 1.12.2019р. пенсії за вислугу років ОСОБА_1 максимальним розміром; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 1.12.2019р. пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром.

На виконання вказаного рішення позивачу 26.06.2023р. здійснено перерахунок пенсії з 1.12.2019р., з 1.07.2023р. підсумок пенсії (з надбавками) становить 36 898,47грн., з яких індексація базового ОСНП 2022р. (коеф.1,14) 4 347,18грн., індексація базового ОСНП 2023р. (коеф.1,97) 1 500грн.

Проте, виплату пенсії визначено з урахуванням максимального розміру пенсії 31 051,29грн., а тому вказана індексація не була виплачена позивачу.

Враховуючи те, що судовим рішенням у даній справі (№420/30423/23) визнано протиправними дії пенсійного органу щодо обмеження граничним розміром пенсії позивача та зобов`язано пенсійний орган виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром, та беручи до уваги, що згідно останнього здійсненого перерахунку пенсії позивача, спірна індексація проведена пенсійним органом та не виплачена через обмеження її максимальним розміром, то судова колегія вважає, що вона буде виплачена за результатами виконання судового рішення у даній справі.

За таких обставин судова колегія вважає, що вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, оскільки і так будуть виконані.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

Отже, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалена з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311,315,316,322,325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко