Справа № 185/7145/23
Суддя: Зінченко А. С.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 185/7145/23
Провадження № 2-а/185/7/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання Коваленко К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу ЄУ № 185/7145/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 152 про накладення адміністративного стягнення від 16.05.2023 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі, стягнути судові витрати.

У обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що постановою про накладення адміністративного стягнення № 152 від 16.05.2023 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5 100 грн. У протоколі про адміністративне правопорушення № 152 від 16.05.2023 зазначено що вона, як відповідальна за організацію та ведення військового обліку у ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 21.04.2023 о 08.00 год під час дії особливого періоду не надала підтвердження належного оповіщення військовозобов`язаних (розписки про вручення повісток) відповідно до розпорядження т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.04.2023 № 2268 та не забезпечила своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, чим порушила абз. 7 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Вважає, що оскаржувана постанова винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм діючого законодавства. Дотримуючись вимог п. 47 Порядку № 1487, отримавши розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2268 від 10.04.2023 на «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» було видано наказ № ПР-78 від 10.04.2023 про увільнення від основної роботи працівників, зазначених в розпорядженні, з яким працюючи на підприємстві працівники були ознайомлені під підпис. Виключення склали особи які перебували на лікарняному, у відпустці або звільнені. Працівники, яким були вручені повістки, були увільнені від роботи на дату явки до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Відповідна інформація, з додаванням копій документів, які підтверджують неможливість оповіщення працівників, направлена до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та отримана відповідальним працівником ТЦК та СП 20.04.2023. Отже, відповідальними працівниками ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» було виконано вимоги щодо оповіщення працівників в строки зазначені у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 . Крім того, розпорядження № 2268 від 10.04.2023 містить вимоги про оповіщення військовозобов`язаних, які не є працівниками ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», або звільнених працівників, інформація про яких неодноразово направлялась до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Також розпорядження не містить посилання про наявність до нього будь-яких додатків, зокрема повісток. В протоколі № 152 від 16.05.2023 було зафіксовано, що можливе правопорушення було вчинено 21.04.2023 о 08.00 (документи, які підтверджують оповіщення були отримані ТЦК та СП 20.04.2023), а сам протокол було складено лише 16.05.2023, тобто через двадцять шість днів з дати можливого порушення, що свідчить про безпідставність та надуманість викладених у протоколі даних. Крім того, 21.04.2023 о 08.00 вона знаходилась на своєму робочому місці та виконувала свої посадові обов`язки, які не пов`язані з вчиненням протиправних дій. Виходячи з викладеного, постанова № 152 від 16.05.2023 винесена на підставі протоколу № 152 від 16.05.2023, складеного з порушенням законодавства, підлягає скасуванню. Також зазначає, що 16.05.2023 позивач була позбавлена можливості скористатись своїм правом на завчасне подання додаткових доказів, та позбавлена свого конституційного права на правову допомогу.

Ухвалою від 01.06.2023 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12.06.2023 витребувано докази у справі.

Ухвалою від 09.08.2023 залучено до участі у справі у якості співвідповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_5 надано відзиви на позов, де відповідачі зазначають, що нормами діючого законодавства передбачений обов`язок для підприємств обов`язок у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки. На виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_7 від 10.04.2023 № 2268 директором ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ ДТЕК Павлоградвугілля» було видано наказ від 10.04.2023 № ПР-78 про увільнення від основної роботи. Згідно п. 2.2 даного Наказу керівників дільниць було зобов`язано вручити повістки працівникам зазначеним у Додатку під підпис та передати письмове підтвердження вручення повісток фахівцю Департаменту з управління персоналом ОСОБА_1 . Отже будучи посадовою особою ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» та відповідальною за ведення персонального військового обліку та маючи у своєму розпорядженні розписки про отримання повісток, остання не надала їх відповідачу, через що були відсутні підстави вважати, що розпорядження про оповіщення було виконано належним чином, а явка працівників до ТРЦ забезпечена. Вважає, що в діянні позивача містяться ознаки правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, тому правомірно було складено протокол та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Просять відмовити у задоволенні позову.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явилися, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Представники відповідачів у відзиві на позов просили розглянути справу за їх відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне .

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16.05.2023 №152 позивачку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, а саме за те, що 21.04.2023 о 08.00 год під час дії особливого періоду не надала підтвердження належного оповіщення військовозобов`язаних (розписки про вручення повісток) відповідно до розпорядження т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.04.2023 № 2268 та не забезпечила своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації, чим порушила абз. 7 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Вказаною постановою по справі про адміністративне правопорушення на позивачку було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави в розмірі 5100 гривень.

Згідно ст. 5 ч. 1 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Частиною другою ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період.

Стаття 210-1 КУпАП України є бланкетною та відсилає до законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Абзацом 7 статті 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти та до військових частин.

Відповідно до частини 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Аналізуючи положення статей 21, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що обов`язок з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах покладається на військовозобов`язаних. На підприємство покладається обов`язок належним чином повідомити військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку підприємства, про таку явку.

Пунктом 47 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ № 1487 від 30.12.2023 року (далі Порядок № 1487) встановлено, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки у визначені ним строки, та надіслати копію наказу (розпорядження) у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, підрозділам Служби зовнішньої розвідки про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, підрозділу Служби зовнішньої розвідки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до вимог п. 47 Порядку № 1487, отримавши розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2268 від 10.04.2023 про оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку підприємства та забезпечення їх прибуття не пізніше 21.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 ), директором ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» видано наказ № ПР-78 від 10.04.2023 про увільнення від основної роботи працівників, зазначених в розпорядженні, з яким працюючи на підприємстві працівники були ознайомлені під підпис. Виключення склали особи які перебували на лікарняному, у відпустці або звільнені. В наказі зазначена дата явки працівника. (а.с. 19-27)

Відповідна інформація про виконання розпорядження з додаванням копій документів, які підтверджують неможливість оповіщення працівників які зазначені у розпорядженні, однак не працюють в ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» або звільнені, направлена до ІНФОРМАЦІЯ_4 , та отримана відповідальним працівником ТЦК та СП 20.04.2023.

На виконання ухвали суду про витребування доказів за клопотанням представника відповідача, ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» було зазначено, що розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2268 від 10.04.2023 не містить інформації про наявність до нього будь-яких додатків, в тому числі повісток, тому надати інформацію щодо кількості та від імені яких працівників позивачем були передані розписки про отримання повісток підприємство не може.

Доказів передання позивачу, або наявності повісток відповідно до списку працівників ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» як додатку до розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 № 2268 від 10.04.2023, відповідачем суду не надано.

16.05.2023 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 152 у відношенні позивача за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП щодо вчинення адміністративного правопорушення 21.04.2023, а саме не надання підтвердження належного оповіщення військовозобов`язаних (розписки про вручення повісток) відповідно до розпорядження т.в.о начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10.04.2023 № 2268 та не забезпечення своєчасного прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації.

Згідно статті 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

На підставі зазначеного вище протоколу від 16.05.2023 в той же день уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_7 винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до статті 210-1 КУпАП встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаного правопорушення та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення № 152 ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за те, що будучи відповідальною за організацію та ведення військового обліку ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не надала підтвердження належного оповіщення військовозобов`язаних.

В той же час, вже після винесення постанови та притягнення особи до відповідальності, під час розгляду даної справи представник ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся до суду з клопотанням в якому зазначає, що у ІНФОРМАЦІЯ_7 відсутня інформація про те, чи призначалась позивач відповідальною на підприємстві за надання інформації з проведеної роботи щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, письмових підтверджень про отримання повісток до ІНФОРМАЦІЯ_8 ; в якій кількості та від імені яких працівників позивачем передані розписки про отримання повісток на виконання п. 2.2 наказу № ПР-78 від 10.04.2023 року. Просив витребувати у ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» зазначену інформацію.

Отже при розгляді справи про адміністративне правопорушення, винесенні постанови, визнанні позивача винної у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, накладенні адміністративного стягнення, уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_7 не з`ясувала чи є позивач суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та чи були надані їй письмові підтвердження про оповіщення військовозобов`язаних, від імені яких працівників, та в якій кількості.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, посадова особа відповідача при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивачки не врахувала вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставини, за яких було вчинено правопорушення, чи наявний в діях позивачки склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 77 ч. 2 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачі не надали суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотрималася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивачки врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Відповідно до ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідачі в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надали суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КУпАП.

Крім того, із матеріалів даної справи не вбачається, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_9 чи його представники вжили всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правової допомоги.

Матеріали справи не містять належних доказів що оскаржувана постанова прийнята в спосіб, який передбачений нормами КУпАП. Зокрема, оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а також, при розгляді справи про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності були порушені її права, в тому числі право на захист, що є, на думку суду підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідачами не надано доказів які вказували б на вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на суд покладається обов`язок відповідно здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачкою правопорушення та правомірність притягнення її до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Позовна вимога щодо визнання постанови про накладення адміністративного стягнення - протиправною, не підлягає задоволенню оскільки не відповідає вимогам ст. 286 КУпАП.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 94, 242-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 152 від 16.05.2023, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 - 1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100, 00 гр - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) сплачений позивачем судовий збір у розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень, 80 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко