Справа № 240/31476/22
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Парінова А. Б., Грибан І. О., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року (місце ухвалення: м. Ірпінь, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: 07.11.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся Ірпіньського міського суду Київської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00грн.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, оскільки застосовано норми законодавства, що не регулюють дані взаємовідносини.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду відкрито провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, з належними документами, що посвідчують право представників представляти їх інтереси, в судове засідання не з`явилися.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є директором ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод».

14.11.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 майором ОСОБА_2 складено Протокол №282 про адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 за № 282 від 21.11.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 210 КУпАП, за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині ч.ч.1,2 ст. 6 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.п.6,14 «Положення про військово-транспортний обов`язок», затверджений постановою КМУ від 28.12.2000 № 1921 та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 будучи посадовою особою, а саме директором ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» у період дії воєнного стану відмовився від виконання вимог часткового наряду на партію НОМЕР_1 від 16.03.2022. У зв`язку з цим, 23.03.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 було складено акт № 1 про відмову від залучення транспортних засобів і техніки під час мобілізації з метою задоволення потреб Збройних Сил України, виконання директором ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» ОСОБА_1 , чим не виконав вимог часткового наряду на партію НОМЕР_1 від 17.03.2022.

Вважаючи вказану постанову протиправною позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

У ст. 278 КУпАП передбачені обов`язки посадових осіб, які розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема обов`язок щодо перевірки правильності складання протоколу та інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також щодо перевірки сповіщення осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Таким чином, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з врученням їй копії протоколу. В процесі розгляду справи особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинна бути забезпечена можливість користуватись правами, визначеними статтею 268 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, апелянтом дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Що ж стосується наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого 2 ст.210-1 КУпАП колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст.210-1 КУпАП передбачена відповідальність за повторне протягом року порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Санкція ч.2 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність, в тому числі, для посадових осіб за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

З 24 лютого 2022 року в України введено воєнний стан та оголошено мобілізацію, що є загальновідомими обставинами та відповідно до ч.3 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не потребують доказування.

Відповідно до ст.16 Закону України «Про оборону» підприємства, установи та організації усіх форм власності здійснюють згідно із законодавством заходи щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Мобілізаційна підготовка - комплекс організаційних, політичних, економічних, фінансових, соціальних, правових та інших заходів, які здійснюються в мирний час з метою підготовки національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державної спеціальної служби транспорту, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій до своєчасного й організованого проведення мобілізації та задоволення потреб оборони держави і захисту її території від можливої агресії, забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закону), особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Військово-транспортний обов`язок установлюється з метою задоволення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань на особливий період транспортними засобами і технікою і поширюється на центральні та місцеві органи виконавчої влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи і організації, у тому числі на залізниці, порти, пристані, аеропорти, нафтобази, автозаправні станції дорожнього господарства та інші підприємства, установи і організації, які забезпечують експлуатацію транспортних засобів, а також на громадян - власників транспортних засобів. Порядок виконання військово-транспортного обов`язку визначається Кабінетом Міністрів України (ч.ч. 1, 2 ст.6 Закону).

Положення про військово-транспортний обов`язок, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 № 1921 (в редакції постанови КМУ від 17.06.2015 № 405), що визначає порядок виконання військово-транспортного обов`язку для задоволення потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецзв`язку та Держспецтрансслужби (далі - військові формування) на особливий період транспортними засобами і технікою усіх типів і марок вітчизняного та іноземного виробництва, їх повернення під час демобілізації та компенсації шкоди, завданої транспортним засобам і техніці внаслідок їх залучення під час мобілізації (п.1 Положення).

Дія цього Положення поширюється на центральні органи виконавчої влади, інші державні органи, місцеві держадміністрації, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації незалежно від форми власності, а також громадян - власників транспортних засобів.

Згідно п.2 Положення №1921 унормовано терміни: зведений наряд - розпорядчий документ голови місцевої держадміністрації, в якому встановлено в мирний час для керівників підприємств, установ та організацій завдання з підготовки до передачі військовим формуванням під час мобілізації визначеної кількості за типами і марками транспортних засобів і техніки, а також порядок, пункти та строки передачі. Голова місцевої держадміністрації та керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки підписують зведений наряд і скріплюють підписи своїми печатками; частковий наряд- розпорядчий документ голови місцевої держадміністрації, в якому встановлено під час мобілізації для керівників підприємств, установ та організацій завдання з передачі військовим формуванням визначених транспортних засобів і техніки, а також порядок, пункти та строки передачі. Голова місцевої держадміністрації та керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки підписують частковий наряд і скріплюють підписи своїми печатками.

Пунктом 3 Положення №1921 встановлено, що під час мобілізації задоволення потреб військових формувань здійснюється шляхом безоплатного залучення транспортних засобів і техніки підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності на умовах повернення їх після оголошення демобілізації.

Відповідно до п.6 Положення №1921 посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону.

Згідно п.6 Положення №1921 військово-транспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Згідно з п. 14 Положення №1921 передбачено, що керівник підприємства, установи та організації зобов`язаний: здійснювати разом із представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки та військових формувань відбір транспортних засобів і техніки за типами і марками, технічним станом відповідно до наданих зведених або часткових нарядів; забезпечувати дотримання вимог до технічного стану та укомплектованості транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період; утримувати транспортні засоби і техніку, призначені для задоволення потреб військових формувань на особливий період, у стані постійної готовності до передачі військовим формуванням; забезпечувати своєчасну доставку транспортних засобів і техніки, призначених для задоволення потреб військових формувань на особливий період, до визначених пунктів передачі відповідно до часткових нарядів.

Посадові особи та громадяни несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання військово-транспортного обов`язку відповідно до закону (п. 5 вказаного Положення).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, директором ТОВ «Попілянський комбікормовий завод» у період дії воєнного стану, відмовився виконувати вимоги часткового наряду на партію НОМЕР_1 від 17.03.2022, а також не допустив працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 на територію ТОВ «Попілянський комбікормовий завод» для проведення огляду, оцінки і подальшого вилучення зазначеного у наряді ТЗ.

За даним фактом, на підставі повідомлення 2 відділу 8 управління ДВКР СБУ розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України.

03.10.2022 дане кримінальне провадження закрито за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, та 17.10.2022 слідчим відділом управління СБУ в Житомирській області копії даного кримінального провадження було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 для проведення перевірки про наявність в діях директора ТОВ «Попілянський комбікормовий завод» ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 КУпАП.

Слід зауважити, що закриваючи кримінальне провадження старшим слідчим в ОВС слідчого управління СБ України в Житомирській області встановлено, що вимоги представників ІНФОРМАЦІЯ_1 до директора ТОВ «Попілянський комбікормовий завод» ОСОБА_1 про необхідність поставки сідлового тягача на потреби ЗС України, за що власне позивача і притягнуто адміністративної відповідальності, є незаконними, оскільки вчинені без дотримання мобілізаційного законодавства.

Зокрема, встановлено порушення вимог Положення №1921 зведений наряд щодо підготовки до передачі транспортних засобів і техніки військовим формуванням на ТОВ «Попільнянський комбікормовий завод» не складався та до директора не доводився.

Вказані обставини встановлені в рамках кримінального провадження апелянтом не спростовуються та не заперечуються.

Враховуючи, що в рамках кримінального провадження № № 0000060 від 20.04.2022 відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 114-1 КК України встановлено незаконність вимог представників ІНФОРМАЦІЯ_1 до директора ТОВ «Попілянський комбікормовий завод» ОСОБА_1 про необхідність виконання частково нараду, за невиконання такого останнього не може бути притягнуто і до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладені обставини надання оцінки щодо доречності застосування до даних правовідносин вимог Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» не є визначальним.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в цілому дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог. Крім того, згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. В свою чергу, відповідачем не доведено правомірності свого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 07 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя І. О. Грибан
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 26.03.2024)