Справа № 160/11383/22
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Калугіної Н.Є.,
при секретарі судового засідання - Лисенко Н.О.
прокурора - Батуріної А.В.
представника позивача - Ховрич О.А.
представника відповідача-1 - Войтенко К.В.,
представника відповідача-2 - Рибіної І.В.,
Прокурор звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:
- скасувати рішення про державну реєстрацію прав № 61078876 від 19.10.2021 про поділ об`єкта нерухомого майна, що прийняте держаним реєстратором відділу реєстраційних послуг Підгородненської міської ради Подгорним Віталієм Ігоровичем, з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_2 на 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 ;
- скасувати державну реєстрацію прав власностіна 41 об`єкт нерухомого майна (квартири) та нежитлового приміщення площею 194 кв.м. (підвал) за адресою: АДРЕСА_1 , з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на об`єкти нерухомого майна, а саме:
Постановою Верховного Суду від 07.07.2023 касаційну скаргу заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури задоволено. Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 січня 2023 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.07.2023 справу передано на розгляд судді Калугіній Н.Є.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 частково задоволено заяву Західної окружної прокуратури міста Дніпра про забезпечення адміністративного позову, вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав (у тому числі державним реєстраторам, приватним та державним нотаріусам) вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав щодо наступних об`єктів нерухомого майна:
В задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
11.03.2024 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про повернення позовної заяви, у зв`язку із відсутністю підстав для звернення прокурора з даним позовом.
12.03.2024 від представника ОСОБА_4 надійшло клопотання про залишення позову прокурора без розгляду з аналогічних підстав. В цьому клопотанні заявниця також вказала, що під час первісного розгляду справи, 30.08.2022 нею також було подано клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку із відсутністю підстав для звернення прокурора з даним позовом.
В обгрунтування зазначених клопотань, відповідачі зазначили, що прокурор звернувся до суду без достатніх правових підстав за наявності компетентного органу, який здійснює захист інтересів держави у сфері містобудівної діяльності у даних спірних правовідносинах.
21.03.2024 від Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради надійшли заперечення, зокрема, на клопотання відповідачів про повернення/залишення позову без розгляду.
В судовому засіданні 21.03.2024 представники відповідачів підтримали заявлені клопотання, просили суд їх задовольнити. Прокурор та представник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради заперечували проти залишення позову без розгляду, зазначили про відсутність підстав для задоволення клопотань. На питання суду щодо необхідності надання додаткового часу для викладення письмової позиції щодо клопотань відповідачів про повернення/залишення позову без розгляду, прокурор зазначила, що всі заперечення вона виклала усно в судових засіданнях та додаткового часу не потребує.
Розглянувши в судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду (від 30.08.2022 та від 12.03.2024), клопотання представника ОСОБА_1 про повернення позову (від 11.03.2024), заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд дійшов висновку про залишення позову без розгляду, з таких підстав.
За приписами пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
У Рішенні від 5 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.
Згідно з частинами третьою та четвертою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до частин 1-4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.
Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю медіа, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Офісу Генерального прокурора або обласної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.
Представництво інтересів держави у суді у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави здійснюється прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, а у визначених законом випадках - прокурорами Офісу Генерального прокурора в порядку та на підставах, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Із наведених норм права положень вбачається, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.
Основний Закон та інші закони не дають переліку випадків, за яких прокурор здійснює представництво в суді, однак встановлюють оцінні критерії, орієнтири й умови, коли таке представництво є можливим. Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття "інтерес держави".
У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).
Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.
Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).
Зазначені висновки Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак висловлене Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону "Про прокуратуру". Відтак, Суд вважає, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.
Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор зазначив, що ОСОБА_2 збудований 5-ти поверховий об`єкт нерухомого майна на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, без вихідних даних (містобудівних умов та обмежень), без документів які дають право на виконання будівельних робіт.
Обґрунтовуючи порушення інтересів держави, прокурор у позові зазначив, що позов прокурора спрямовано на захист установлених державою правил та норм здійснення будівництва. Недотримання таких правил призводить до нераціональної забудови населених пунктів, невідповідності збудованих об`єктів нерухомості встановленим вимогам законодавства, що є порушенням прав територіальної громади, а також безпеки під час експлуатації будівель. Самочинне будівництво посягає на встановлений порядок та основні засади регулювання містобудівної діяльності, грубо порушує основні принципи містобудівної діяльності, перешкоджає формуванню повноцінного життєвого середовища.
Обгрунтовуючи звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, прокурором зазначено, що Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради не вжито належних та ефективних заходів, спрямованих на захист інтересів держави у встановленому законом порядку. Зокрема, прокурор зазначив, що Західною окружною прокуратурою міста Дніпра неодноразово скеровувались листи (від 12.05.2022 за №04/51-141 вих-22, від 10.06.2022 №04/51-1749вих-22, від 23.06.2022 №04/51-1907 вих-22) на адресу Дніпровської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, у яких повідомлялось про встановлені факти самочинного будівництва, порушення законодавства при реєстрації права власності та безпідставного набуття права власності на об?єкт нерухомого майна.
Із тексту листів Дніпровської міської ради та Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №10/1-69 від 10.06.2022, №6/5-930 від 16.06.2022, №10/1-118 від 11.07.2022 встановлено, що Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради 26.05.2022 подано позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, в якій позивач просить зобов?язати ОСОБА_2 за власний рахунок знести об?єкт самочинного будівництва та подано клопотання про відстрочення сплати судового збору, у зв?язку з неможливістю його сплати. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі № 160/7511/22 відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та надано позивачу десятиденний строк для усунення недоліків, а саме сплати судового збору. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 у справі №160/7511/22 позовну заяву повернуто Управлінню державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, у зв?язку з тим, що позивач не усунув недоліки зазначені в ухвалі від 31.05.2022
Тож, прокурор вважає, що бездіяльність Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради є підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.
Однак, з такими доводами прокурора суд не погоджується, виходячи з такого.
З аналізу положень статті 23 Закону про прокуратуру вбачається, що, прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.
Перший випадок передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Проте підстави представництва інтересів держави прокуратурою в цих двох випадках істотно відрізняються.
У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту інтересів держави або здійснює їх неналежно.
Таке нездійснення захисту полягає в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень: він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їхнього захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.
Водночас здійснення захисту неналежним чином полягає в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.
Проте неналежність захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їхнього захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача/відповідача.
Суд звертає увагу, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, та які є підставами для звернення прокурора до суду.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18.
Натомість згідно матеріалів даної справи, 12.05.2022 прокурор звернувся листом до Дніпровської міської ради, в якому повідомив про обставини забудови за адресою АДРЕСА_1 та просив вжити заходи щодо:
скасування рішення про державну реєстрацію прав №60932466 від 13.10.2021, що прийняте державним реєстратором відділу реєстраційних послуг Підгородненської міської ради ОСОБА_5 , з одночасним припиненням права власності на об?єкт нерухомого майна;
визнання недійсними договорів дарування квартир за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , з одночасним припиненням прав власності на об?єкти нерухомого майна.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.05.2022 у справі №160/7511/22 в задоволенні клопотання Управління державного архітектурно - будівельного контролю Дніпровської міської ради відмовлено, позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме: надання суду докази сплати судового збору у розмірі 2 481 грн.
23.06.2023 прокуратура звернулась листом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради №04/51-1907вих-22, в якому з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, керуючись ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», просить у строк до 27.06.2022 надати до окружної прокуратури інформацію щодо: сплати, накладених на ОСОБА_2 штрафів за вчинення адміністративних правопорушень у сфері містобудування; оскарження ОСОБА_6 результатів проведених перевірок та постанов по справі про адміністративне правопорушення; надати копії документів (чеків), що підтверджують направлення ОСОБА_6 актів перевірок, приписів про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також протоколів про адміністративне правопорушення у сфері містобудування.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.07.2022 у справі №160/7511/22 позовну заяву Управління державного архітектурно - будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії повернуто у зв`язку із не усуненням позивачем недоліків позовної заяви.
Листом від 11.07.2023 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради надало прокуратурі запитувану інформацію.
29.07.2023 прокурор звернувся до суду з даним позовом.
Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2017 року у справі № п/800/490/15 (провадження № 21-1393а17) зазначив, що протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень - це зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені. Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Проте, прокурор у даній справі зазначає, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень виразилась у несплаті судового збору за подання позову у справі №160/7511/22, та відповідно повернення позовної заяви.
Разом з тим, звертаючись до Управління з листом від 19.07.2022, в якому прокурором повідомлено про намір звернутись до суду, прокурором не з`ясовано, чи має намір Управління повторно звернутись до суду з відповідним позовом.
Суд вважає, що наведені прокурором підстави для здійснення представництва прав та інтересів держави не є достатніми з огляду на сукупність встановлених судом обставин.
При цьому, суд наголошує, що згідно висновків Верховного Суду у постанові від 07.07.2023 у даній справі, у разі визнання об`єкта будівництва самочинним, реєстрація права власності на цей об`єкт за особою, яка здійснила таке будівництво, та подальша реєстрація переходу права власності за правочином до іншої особи не змінює правовий режим такого об`єкта будівництва як самочинного та не породжує виникнення права власності на такий об`єкт; відповідно, якщо із позовом про знесення об`єкта самочинного будівництва звертається суб`єкт владних повноважень на виконання своїх контрольних функцій у сфері містобудування (або прокурор в інтересах держави в особі такого суб`єкта), то вимога про скасування державної реєстрації права власності на таких об`єкт є похідною від позовної вимоги про знесення самочинного об`єкта будівництва та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
Таким чином, позовні вимоги прокурора у даній справі про скасування державної реєстрації є похідними, та їх задоволення залежить від задоволення основної вимоги - про знесення самочинного будівництва.
Крім того, відсутні підстави вважати, що прокурором дотримано розумний строк звернення до суду після повідомлення Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про намір звернутись до суду з даним позовом, адже після такого повідомлення пройшло 10 днів. На думку суду, цей строк є недостатнім для формування Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради своєї позиції, визначення наміру щодо повторного подання позову, наявності коштів для сплати судового збору за подання позову, складання позову, а також вчинення інших відповідних дій задля звернення до суду.
Отже, при поданні даного позову прокурор не підтвердив підстав для представництва інтересів держави у цій справі, тому наведені у клопотаннях представників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 доводи знайшли своє відображення в матеріалах даної справи.
З огляду на наведене, з урахуванням завдань та функцій прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень.
На підставі наведеного, суд зазначає, що відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, у розумінні пункту 7 частини 4 статті 169 КАС України має наслідком повернення позовної заяви позивачеві.
Однак такі процесуальні дії суд може вчиняти лише на стадії відкриття провадження.
Якщо відповідні обставини виявлено на стадії судового розгляду або після ухвалення судового рішення, то процесуальним наслідком відсутності підстав для здійснення представництва інтересів держави є залишення позовної заяви без розгляду (пункт 1 частини 1 статті 240 КАС України).
З урахуванням наведеного, позов керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, що діє в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності, зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва, підлягає залишенню без розгляду.
Отже, клопотання представника ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду (від 30.08.2022 та від 12.03.2024) підлягає задоволенню.
Клопотання представника ОСОБА_1 про повернення позову (від 11.03.2024) підлягає частковому задоволенню, у зв`язку із недотриманням заявником процесуальної форми заявленого клопотання.
Керуючись ст. ст. 2, 53, 169, 240, 242 КАС України, суд, -
Задовольнити клопотання представника ОСОБА_2 про залишення позову без розгляду (від 30.08.2022 та від 12.03.2024).
Частково задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 про повернення позову (від 11.03.2024).
Позов керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра, що діє в інтересах держави в особі Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності, зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва, залишити без розгляду.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 26.03.2024.

Суддя Н.Є. Калугіна