Справа № 754/17492/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ольховської М.Г.,

представника відповідача Гаврилюка Я.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 24.11.2023 про накладення на неї адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів у вигляді штрафу в сумі 3 400, 00 грн, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року адміністративний позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року», постановлену заступником начальника Головного управління Державної податкової служби у м. Києві Інною Якушко про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в сумі: 3 400 грн. В іншій частині у задоволені позову - відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги наголошує про правомірність проведення фактичної перевірки. Наголошує, що так як підстава для притягнення до адміністративної відповідальності позивачки зафіксовані актом фактичної перевірки від 15.11.2023 № 007534, тому відповідно до вимог ст. 283 КУпАП зазначено у постанові про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року».

В судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на задоволенні скарги.

Належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду позивач до суду не прибула, що не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що згідно свідоцтва платника єдиного податку серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем.

Згідно протоколу № «номер відсутній» про адміністративне правопорушення від « 11.2023», відповідачем відносно ФОП ОСОБА_2 складено протокол за ч. 1 ст. 163-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Заступником начальника Головного управління ДПС у м. Києві І. Якушко на підставі протоколу № 37070 про адміністративне правопорушення від 15.11.2023, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року», якою на позивачку накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 16315 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 3 400, 00 грн.

На другій сторінці постанови про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року» зазначено, що дана постанова набирає чинності 24.11.2023 та може бути пред`явлена до виконання до « 21.02.2023».

Число місяця в самій постанові про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року» взагалі не вказано.

Зазначена постанова є предметом цього позову, оскільки позивачка вважає її протиправною.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірна постанова не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.ч. 1-4 ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

В свою чергу, у ч. 1 ст. 291 КУпАП зазначено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 1322 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 292 КУпАП передбачено, що скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення розглядається правомочними органами (посадовими особами) в десятиденний строк з дня її надходження, якщо інше не встановлено законами України.

Верховний Суд у постанові від 18.07.2020 у справі № 216/5226/16-а зазначив, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Так, як зазначалось вище заступником начальника ГУДПС у м. Києві І. Якушко на підставі протоколу № 37070 про адміністративне правопорушення від 15.11.2023 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від «листопада 2023 року», якою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 16315 КУпАП у вигляді штрафу в сумі: 3 400, 00 грн. На другій сторінці цієї постанови зазначено, що дана постанова набирає чинності 24.11.2023 та може бути пред`явлена до виконання до « 21.02.2023».

Тобто, в спірній постанові не зазначено повної дати її постановлення, також протокол про адміністративне правопорушення не містить номера та дати його складання.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що спірна постанова не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП, отже вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Рішення в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується, тому в цій частині воно не переглядається.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова