Справа № 335/1392/24
Суддя: Рибалко Н. І.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/1392/24 2-а/335/44/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Рибалко Н.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Козакова Віталія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

06.02.2024 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Козлова О.Ю. звернувся до суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Козакова Віталія Юрійовича, у якій просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ББА №120081 від 26.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 26.01.2024 відносно нього інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 УПП в Запорізькій області ДПП України лейтенантом поліції ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №120081 та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Позивач пояснив, що 18.01.2024 рок близько 17-30 год. в м. Запоріжжі, по вул. Істоміна, 35, він знаходився біля свого автомобіля ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_1 , який перебував на узбіччі у зв`язку з поломкою та намагався його полагодити. Зазначив, що автомобілем не керував, до поломки за кермом знаходився інший водій, який пішов за запчастинами. Дані обставини ОСОБА_1 пояснював і працівникам поліції, проте вони не врахували їх та вимагали з`явитись до УПП для складання постанови про накладення адміністративного стягнення. 26.01.2024 він прибув до УПП, де відносно нього була складена постанова серії ББА №120081.

Крім того, звернув увагу, що на місці виявлення працівниками поліції адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 не було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що у свою чергу, як він вважає, не дає підстав стверджувати про порушення ним ПДР України у той же день та час.

Враховуючи вище викладені обставини, вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом він не керував, а висновок поліцейського про те, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення є недоведеним належними доказами, на підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2024 прийнято до розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 О., постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими ст. ст. 268272, 286 КАС України, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без повідомлення (виклику) сторін, надано учасникам справи строк для надання заяв по суті справи та роз`яснено наслідки їх неподання.

05.03.2024 через канцелярію суду від представника Департаменту патрульної поліції Назаренка М.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Козаковим В.Ю. правомірно винесено постанову про накладання на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки відповідно до DVD-r диску з відеозаписами з відеореєстратора та боді камери співробітника поліції, чітко встановлено порушення позивачем ПДР України та є беззаперечним доказом вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, вважає, що заявлені позивачем вимоги про стягнення судових витрат з відповідача є необгрунтованими та безпідставним, оскільки не підтверджені жодним документом та не можуть бути задоволені. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши докази, які в ній містяться, у сукупності, суд доходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.01.2024 інспектором взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенантом поліції Козаковим Віталієм Юрійовичем винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №120081.

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 18.01.2024 року о 17 год. 27 хв. в м. Запоріжжі, по вул. Істоміна, 35, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106 д.н.з НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонний червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. «е» ПДР України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Що стосується наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.

Згідно з п. 1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху встановлено, що червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, проїзд на заборонний сигнал світлофора тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Водночас, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Зазначені положення кореспондуються із приписами ст. 72 КАС України, згідно яких доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з цим, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом досліджено відеозаписи: з відеореєстратора автомобіля поліції та з боді камери співробітника поліції, які містяться в матеріалах справи, з яких підтверджується факт перетину перехрестя автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 на забороняючий рух червоний сигнал світлофору, який позивач проігнорував, продовживши рух.

Позивач, під`їжджаючи до перехрестя, регульованого світлофором, повинен був бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, при увімкнені зеленого миготливого сигналу, який передує жовтому, врахувати технічний стан транспортного засобу та розрахувати можливість зупинки у місці, визначеному п.8.10 ПДР при увімкнені жовтого сигналу світлофора, а потім червоного. Однак, позивач вищезазначених вимог ПДР не виконав, та доказів про неможливість зупинитися у визначеному ПДР місці при проїзді перехрестя під час розгляду справи про адміністративне правопорушення до суду не надав.

Отже, позивач здійснював проїзд на забороняючий рух червоний сигнал світлофора, не зупинивши свій транспортний засіб у місці, визначеному пунктом 8.10 ПДР України, чим порушив вимоги пункту 8.7.3. «е» ПДР України і правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності.

За таких обставин в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Посилання скаржника на не доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовується відеозаписами долученими представником відповідача.

За таких обставин, доводи позивача про те, що він не керував транспортним засобом у день та час, що зазначені у постанові, є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи та досліджених судом доказах.

На переконання суду, відповідач оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, та обґрунтовано виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху.

Щодо доводів позивача про те, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушено вимоги КУпАП та п. 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, то вони є безпідставними, оскільки із наданого суду відеозапису встановлено, що поліцейськими у повному обсязі було дотримано процедуру розгляду справи та винесення постанови про накладання адміністративного стягнення, що, з огляду на встановлені вище фактичні обставини, свідчить про те, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою у межах повноважень та у спосіб, встановлений законом, а тому не підлягає скасуванню.

Адміністративне стягнення застосовано відповідачем у відповідності до вимог закону, у межах санкції статті, а саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано, а судом таких обставин не встановлено, при цьому, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, то суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 73-79, 134, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу 1 роти 1 батальйону 4 Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції України лейтенанта поліції Козакова Віталія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Рибалко