Справа № 120/13890/21-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/13890/21-а

Головуючий у 1-й інстанції: Комар Павло Анатолійович

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

27 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Капустинського М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Вінницької обласної прокуратури, в якому просить: визнати протиправними дії Вінницької обласної прокуратури, що полягають у неналежному проведенні перевірки звернення від 05.07.2021 року та у невизнанні неправомірними дій Державної казначейської служби України у зв`язку з порушенням законних прав щодо невиконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2021 по справі №127/24903/20; зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру провести повну та об`єктивну перевірку дій Державної казначейської служби України щодо невиконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2021 по справі №127/24903/20.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 04 лютого 2022 року відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування скарги апелянт вказує, що він звернувся до відповідача із заявою щодо неправомірних дій Державної казначейської служби України, а саме невиконання судового рішення Вінницького міського суду від 29.01.2021 року у справі №127/24903/20. Проте, Вінницькою обласною прокуратурою без проведення належної перевірки звернення позивача скеровано на адресу Вінницької окружної прокуратури.

Відзив відповідача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з вироком Піщанського районного суду Вінницької області від 21.12.2011 засуджений до довічного позбавлення волі та з 02.06.2010 відбуває покарання в Державній установі "Вінницька установа виконання покарань №1", яка розташована за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 2.

05.07.2021 позивач звернувся до Генерального прокурора з заявою щодо невиконання Державною казначейською службою України рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2021р. у справі №127/24903/20. Звернення було скеровано на адресу Вінницької обласної прокуратури (а.с.14).

Згідно із супровідним листом №09/2-2646-10 від 28.07.2021 заяву направлено за належністю керівнику Вінницької окружної прокуратури для розгляду по суті (а.с.15).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом у даній справі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, скеровуючи звернення позивача за належністю до Вінницької окружної прокуратури, діяв правомірно, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оцінюючи спірні правовідносини, колегія суддів виходить з наступного.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.96 N 393/96 (далі - Закон №393/96).

Частиною 1 статті 1 Закону №393/96 визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96 під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Статтею 4 Закону №393/96 передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №393/96 звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (частина 3 статті 7 Закону №393/96).

Статтею 15 Закону №393/96 визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР визначено права громадянина при розгляді заяви чи скарги.

Так, громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право: особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви; знайомитися з матеріалами перевірки; подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу; бути присутнім при розгляді заяви чи скарги; користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку; одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Як передбачено статтею 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Системний аналіз зазначених положень законодавства дозволяє дійти висновку, що орган, до якого направлена заява чи скарга громадянина, зобов`язаний об`єктивно, всебічно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.

Так, рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2021 року у справі №127/24903/20 задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано стягнути з Державної казначейської служби за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом безспірного списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4000 грн, завдану внаслідок тримання його в державній установі «Вінницька установа виконання покарань № 1» в умовах, що принижують його гідність, та у зв`язку з поводженням, що порушує ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

05.07.2021 року позивач звернувся із заявою до Генерального Прокурора України щодо невиконання Державною казначейською службою України рішення суду у справі №127/24903/20.

Відповідно до вимог ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення направлено за належністю для розгляду в межах компетенції до Вінницької обласної прокуратури.

Зі змісту позовних вимог встановлено, що предметом спору у цій справі є дії Вінницької обласної прокуратури щодо неналежно проведеної перевірки та розгляду звернення ОСОБА_1 від 05.07.2021. Позивач вважає, що Вінницька обласна прокуратура необґрунтовано передала його заяву на розгляд та опрацювання до Вінницької окружної прокуратури.

Так, порядок і строки розгляду всіх звернень громадян, юридичних осіб, які надходять до органів прокуратури в усній чи письмовій формі врегульовано Інструкцією про порядок розгляду звернень і запитів та особистого прийому громадян в органах прокуратури України, затвердженою Наказом Генерального прокурора від 06.08.2020 № 363 (далі - Інструкція).

Пунктом 4 Інструкції визначено, що розгляд звернень і запитів, особистий прийом громадян в органах прокуратури здійснюються на принципах законності, об`єктивності, всебічності, неупередженості, своєчасності, недопущення дискримінації за будь-якими ознаками, заборони переслідування за подання звернення, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки прокурорів.

За потреби прокуратурам нижчого рівня доручається проведення перевірок наведених у зверненнях і запитах доводів, прийняття відповідних рішень чи надання інформації про результати перевірок.

Доручення, адресовані керівникам обласних прокуратур зі встановленням контролю чи без такого, надсилаються за підписами Генерального прокурора, його заступників, заступника Генерального прокурора - керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або виконувача його обов`язків, керівника Генеральної інспекції; заступникам керівників обласних прокуратур - за підписом керівників самостійних структурних підрозділів Офісу Генерального прокурора, їхніх заступників, заступників керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Контроль за результатами розгляду таких звернень у разі його встановлення здійснюється тим підрозділом, яким направлено доручення.

Зі змісту листа від 28.07.2021 року встановлено, що начальник управління обласної прокуратури направив звернення ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури за територіальним принципом (а.с.15).

Обґрунтовуючи перенаправлення звернення ОСОБА_1 до Вінницької окружної прокуратури, відповідач послався на п.3 наказу керівника Вінницької обласної прокуратури від 21.02.2021 №11 "Про особливості організації органів Вінницької обласної прокуратури з питань здійснення нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян", відповідно до якого нагляд за додержанням законів в установах виконання покарань за територіальним принципом покладено на керівників окружних прокуратур.

Однак, відповідно до змісту заяви ОСОБА_1 порушені у ній питання стосуються невиконання Державною казначейською службою України рішення суду у цивільній справі №127/24903/20, ухваленого на користь позивача.

Водночас, заява ОСОБА_1 не містить питань, які стосуються додержання закону при виконанні судових рішень у кримінальній справі або питань, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Отже, дії відповідача щодо направлення заяви позивача від 05.07.2021 до Вінницької окружної прокуратури для розгляду за територіальним принципом є протиправними.

Відповідно до вищезазначених норм законодавства в разі надходження до органу звернення чи скарги такий орган повинен об`єктивно, всебічно і вчасно перевірити викладені в цьому зверненні чи скарзі обставини, за результатом проведеної перевірки прийняти відповідне рішення, яке забезпечить поновлення порушених прав заявника, та письмово повідомити громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.

Крім цього, Законом № 393/96-ВР регламентовано надавати відповідь на всі питання, які викладені у заяві та належать до компетенції органу. У разі, якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до його повноважень, звернення повинно бути направлено за належністю.

З урахуванням вищезазначеного, суд встановив, що в листі від 28 липня 2021 року №09/2-2646-10 Вінницькою обласною прокуратурою не надано відповіді на звернення ОСОБА_1 щодо невиконання Державною казначейською службою України рішення суду від 29.01.2021 у справі №127/24903/20. Відповідачем не надано роз`яснень з приводу порушених у зверненні питань, та необґрунтовано направлено за належністю до Вінницької окружної прокуратури за територіальним принципом.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про порушення права позивача як суб`єкта правовідносин у сфері звернень громадян, на належний розгляд свого звернення та отримання на нього відповіді та реагування. Надана позивачу відповідь на його звернення не ґрунтується на ретельному дослідженні обставин і питань, які порушує заявник у своєму зверненні, та не надає на них вичерпної та зрозумілої відповіді, що підтверджується змістом листа-відповіді відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанцій щодо дотримання процедури розгляду звернення ОСОБА_1 , передбаченої Законом №393/96-ВР, тому позовні вимоги про визнання протиправними дій Вінницької обласної прокуратури щодо неналежного розгляду звернення позивача підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з прийняттям рішення про задоволення позовних вимог.

З огляду на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Вінницьку обласну прокуратуру належним чином перевірити обставини, про які зазначено у зверненні позивача, та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду звернення і суть прийнятого рішення.

Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької обласної прокуратури скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Вінницької обласної прокуратури, що полягають у неналежному розгляді звернення ОСОБА_1 від 05.07.2021 року.

Зобов`язати Вінницьку обласну прокуратуру відповіднодо до положень Закону України "Про звернення громадян" провести повну та об`єктивну перевірку дій Державної казначейської служби України щодо виконання рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29.01.2021 по справі №127/24903/20, перевірити обставини, про які зазначено у зверненні позивача, та повідомити ОСОБА_1 про результати розгляду звернення і суть прийнятого рішення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Капустинський М.М.