Справа № 420/35547/23
Суддя: Скупінська О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скупінської О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

До Одеського окружного адміністративного суду 19.12.2023 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2021 роки;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9826/22;

3. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 років;

4. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні за 12 років з урахуванням індексації грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9826/22;

5. Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані 98 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2021 роки;

6. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 98 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 року у справі №420/9826/22.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 29.03.2016 по 31.03.2021 він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2021 №65 позивача було звільнено з військової служби. В період проходження військової служби позивачу виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2016 2021 роки у розмірі місячного грошового забезпечення. При звільненні з військової служби позивачу відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 03.06.2020 №224-ОС було виплачено: - грошову компенсацію за 98 невикористаних календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 - 2021 роки виходячи з місячного грошового забезпечення - одноразову допомогу при звільненні за 12 календарних років виходячи з місячного грошового забезпечення. Проте при звільненні з військової служби позивачу не було виплачено індексацію грошового забезпечення. 11.05.2021 позивачем було направлено заяву до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідачем відмовлено у задоволенні заяви позивача. Для вирішення спору позивач у червні 2021 року звернувся до суду. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі №540/2792/21 зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 18.05.2008 по 31.12.2017, з урахуванням виплачених сум. 23.11.2021 на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 у справі №540/2792/21 відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 31.12.2017 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 в сумі 3657,45 грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів. Не погоджуючись із застосованим відповідачем базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивач повторно звернувся до суду. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9826/22 зобов`язано відповідача: - нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 73118,65 грн - нарахувати і виплатити на користь позивачу індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 31 березня 2021 включно в сумі 165136,55 грн відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. 26.10.2023 року представником позивача подано звернення на Урядову гарячу лінію з проханням виконати рішення суду. 17.11.2023, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі №420/9826/22, відповідачем виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у сумі 234681,37 грн, із одночасним утримання військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою (додаток №6 до позовної заяви).

Так після виплати індексації грошового забезпечення позивачу стало відомо, що відповідач при обрахунку розміру грошової допомоги на оздоровлення передбаченої статтею 10- 1 та частиною 3 статті 15 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» за 2016 2021 роки протиправно не враховував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу. Також при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 12 років передбаченої частиною 2 статті 15 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу та при обрахунку розміру грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015 2021 роки протиправно не врахував індексацію грошового забезпечення до складу грошового забезпечення з якого обраховано допомогу.

Така протиправна бездіяльність відповідача призвела до того, що позивачу в неповному обсязі здійснено нарахування та виплату грошової допомоги на оздоровлення за 2016 2021 роки, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 12 рів, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015 2021 роки.

Ухвалою судді від 25.12.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків та приведення адміністративного позову у відповідність до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, зазначивши повну адресу позивача із зазначенням поштового індексу адресу реєстрації.

05.01.2024 на адресу суду надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 Дяьченко О.В. (вх. №ЕС/685/24) на виконання ухвали судді від 25.12.2023.

Ухвалою від 10.01.2024 суддею прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , відкрити провадження у адміністративній справі та розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку ст. 262 КАС України.

22.01.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву ОСОБА_1 на позовну заяву про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі. Індексація грошового забезпечення не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення, яким забезпечується військовослужбовець, звільнений з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини. Позивач вважає, що стягнення з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України неврахування індексації грошового забезпечення у грошову допомогу на оздоровлення за період з 2016 2021 роки, неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 років, неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку грошової компенсації при невикористанні 98 календарних днів додаткової відпустки як учасника бойових дій за 2015 2021 роки є безпідставними, та такими що порушують норми матеріального права. Підсумовуючи вищевикладене, слід дійти висновку, що будь-якої вини чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України стосовно позивача допущено не було.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 з 29.03.2016 по 32.03.2021 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2021 № 65 виключено з усіх видів забезпечення та зараховано до оперативного резерву першої черги, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , який здав справи і обовязки за посадою командира патрульного взводу на автомобілях військової частини НОМЕР_1 звільненого відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 5 ст. 26 Закону України «Пpo військовий обов`язок і військову службу».

Згідно зі змістом Наказу № 65 від 31.03.2021 ОСОБА_1 при звільненні було виплачено:

- одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби;

- премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з « 01»по « 31» березня 2021 року, в розмірі 135%;

- матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань виплачена;

- матеріальна допомога для оздоровлення виплачена;

- грошову компенсацію за неотримане речове майно згідно довідки розрахунку від 26.03.2021 № 4 в сумі 9967 грн11коп.

Також, в Наказі № 65 від 31.03.2021 зазначено, що додаткову відпустку із збереженням заробітної плати як учасника бойових дій за 2015-2019 роки в кількості 98 календарних днів, ОСОБА_1 , не використав.

23.11.2021 на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16.08.2024 по справі № 540/2792/21 відповідачем виплачена на користь позивача індексація грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 31.12.2017 включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) січень 2016 в сумі 3657,45грн, що підтверджується повідомленням про надходження коштів (а.с. 13).

Не погоджуючись із застосуванням відповідачем базового місяця та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення, позивач повторно звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22, позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 як місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 29.03.2016 по 28.02.2018 включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 29.03.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 73118,65 грн. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 по 31.03.2021 включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 4463,15 грн відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 по 31 березня 2021 включно в сумі 165136,55 грн відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078.

17.11.2023 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22, відповідачем виплачена на користь позивача індексація грошового забезпечення у сумі 234 681,37 грн, із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується банківською випискою (а.с. 18).

22.11.2023 №3/56/12-2400 військова частина НОМЕР_1 НГУ надала відповідь на звернення позивача щодо виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, в якій зазначає, що вимога про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що дія Закону № 2050-ІІ та Порядку № 159 не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати та інших виплат.

Вважаючи протиправною бездіяльністю дії відповідача щодо не врахування індексації грошового забезпечення до складу грошового забезпечення при обрахунку:

1) грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 роки;

2) одноразової грошової допомоги при звільненні за 12 років;

3) грошової компенсації за невикористані 98 календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2015-2021 роки, при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 року, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби за 12 років, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2015- 2021 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20.12.1991 (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з абз. 2 ч. 3 ст.9 Закону №2011-ХІІ, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексація грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон № 1282-ХІІ) та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Згідно з ст..1 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 9 цього ж Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до законодавчого визначення індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, вбачається, що механізм індексації має універсальний характер.

У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

Крім того, п.2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Верховний Суд вже неодноразово висловлював позицію щодо необхідності врахування індексації, як складової грошового забезпечення військовослужбовців, при обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, які мають однакову правову природу з поліцейськими, зокрема по справі № 820/5286/17 від 19.03.2020.

Згідно із пунктом 12 статті 12 Закону № 3551-ХІІ учасникам бойових дій надаються такі пільги, як використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Абзацом третім пункту 14 статті 10-1 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що у рік звільнення зазначених в абзацах першому та другому цього пункту військовослужбовців зі служби у разі невикористання ними щорічної основної або додаткової відпустки їм виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, у тому числі військовослужбовцям-жінкам, які мають дітей.

У разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому у особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період, тобто особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.

Отже, у випадку звільнення військовослужбовців з військової служби їм виплачується компенсація за всі невикористані ними дні щорічної відпустки, в тому числі за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої статтею 16-2 Закону № 504/96-ВР та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону № 3551-ХІІ.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.08.2019 у зразковій адміністративній справі № 620/4218/18.

Відповідно до ч.1 ст. 10-1 Закону №2011-ХІІ, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.

Таким чином, вірним є доводи позивача про те, що обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення яке повинне бути проіндексоване.

Тобто, оскільки індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, то вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункова величина грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними (пункт 23 рішення). Також Суд не прийняв аргумент Уряду України щодо відсутності бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №825/874/17.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині перерахунку календарних днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій позовні вимоги слід задовольнити шляхом:

- визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення суду №540/2792/21 та №420/9826/22 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 29.03.2016 по 31.03.2021;

- зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 29.03.2016 по 31.03.2021, з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення суду №540/2792/21 та Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22.

При цьому, суд акцентує увагу позивача на тому, що індексація грошового забезпечення рішеннями суду йому нарахована з 29.03.2016 по 31.03.2021, тому додаткова відпустка, як учаснику бойових дій лише за вказаний період повинна бути розрахована з включенням сум індексації грошового забезпечення.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016-2021 роки.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову допомогу на оздоровлення за 2016-2021 роки з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення при обрахунку ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі звільненням з військової служби за 12 календарних років.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку зі звільненням з військової служби за 12 календарних років з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо неврахування індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішення суду №540/2792/21 та №420/9826/22 при обрахунку ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 29.03.2016 по 31.03.2021.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України провести перерахунок та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 29.03.2016 по 31.03.2021, з урахуванням індексації грошового забезпечення виплаченої на виконання рішення суду №540/2792/21 та Одеського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 по справі № 420/9826/22.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя Олена СКУПІНСЬКА