Справа № 280/8757/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Справа № 280/8757/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Семенцова Олександра Івановича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.10.2023 засобами системи «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника адвоката Семенцова Олександра Івановича, до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.07.2014 №12-05-489 та застосування приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської професії» в частині обчислення пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати позивача, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні позивачу пенсії з 12.09.2018;

зобов`язати відповідача перерахувати позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.07.2014 №12-05-489 із застосуванням приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської професії» у розмірі 80 відсотків заробітної плати позивача, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з дати її призначення з 12.09.2018 та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Крім того, позивачем подані заяви про поновлення строку звернення до суду, про розгляд справи у письмовому провадженні та про надіслання процесуальних документів на електронну пошту представника..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що листом від 05.09.2023 ним до ГУ ПФУ в Запорізькій області було подано заяву від 07.08.2023 про перерахунок його пенсії по стажу, згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та по заробітній платі з урахуванням довідки від 14.07.2014 №12-05-489 про заробітну плату за період з 01.09.1992 по 31.08.1997. Проте відповідач відмовив в задоволенні його заяви з посиланням на те, що відсутні підстави для врахування довідки про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489, оскільки зазначені документи перебувають на зберіганні на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки вказана довідка видана підприємством, утвореним відповідно до законодавства України, містить усі необхідні реквізити, підписана уповноваженими особами та засвідчена печаткою підприємства. Посилання відповідача на неможливість здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких була видана довідка про заробітну плату, не може бути підставою для позбавлення його права на перерахунок пенсії та у реалізації наявного у нього права на належне пенсійне забезпечення, оскільки такі обставини виникли не з його вини та він не міг вплинути на них. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 24.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

09.11.2023 засобами системи «Електронний суд» від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування відзиву зазначив, що позивачем не було подано до відповідача заяви встановленого зразка про перерахунок його пенсії, а відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не приймалось. Також вказує на те, що відсутні підстави для врахування довідки про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489, виданої відокремленим підрозділом «Шахтоуправління ім. Л.І.Лутугіна» Державного підприємства «Торезантрацит», за період роботи з 01.09.1992 по 31.08.1997, оскільки зазначені документи перебувають на зберіганні на території тимчасово непідконтрольній українській владі. Крім того, за даними трудової книжки позивача та реєстру застрахованих осіб неможливо визначити характер роботи, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», без надання уточнюючих довідок за періоди роботи з 13.09.2011 по 08.12.2012 та з 27.12.2012 по 31.12.2015, в зв`язку з чим підстави для призначення пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» відсутні. Відповідач також вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Просить суд залишити без розгляду позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 12.09.2018 по 19.04.2023 та відмовити у задоволенні решти позовних вимог у повному обсязі.

14.11.2023 засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшли пояснення щодо відзиву на позов. В поясненнях зазначено, що твердження відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до адміністративного суду є необґрунтованим. Твердження відповідача стосовно того, що позивачем не було подано до відповідача заяви встановленого зразка про перерахунок його пенсії не відповідає дійсності. Адже позивачем було надано відповідачу заяву про перерахунок пенсії від 07.08.2023 відповідної форми, докази чого додані до позову. При цьому, неможливість проведення відповідачем перевірки відповідності записів у довідці первинними документами не повинно позбавляти позивача права на отримання пенсії в належному розмірі, оскільки спірна довідка видана належним органом та містить усі необхідні реквізити та відомості. Вважає, що у відзиві на позов ГУ ПФУ в Запорізькій області не викладено жодного обґрунтованого заперечення проти позову та не надано жодного аргументу та доказу на підтвердження правомірності його дій при розрахунку пенсії позивача без врахування довідки про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489 та незастосування при розрахунку пенсії позивача окремих приписів Закону України «Про престижність шахтарської праці»

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Щодо строку звернення до суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

Підставою звернення позивача до суду із цим позовом став лист-відмова відповідача від 27.09.2023. З даним позовом позивач звернувся до суду 19.10.2023, тобто в межах строку встановленого ст.122 КАС України.

Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача, що про порушення своїх прав позивач дізнався у 2019 році отримавши лист відповідача від 24.09.2019 №83/02, оскільки пенсійним органом не надано доказів направлення та отримання позивачем вказаного листа.

Більш того, матеріали справи не містять будь-яких доказів обізнаності позивача з оскаржуваною бездіяльністю відповідача до дати отримання ним листа-відмови відповідача. Відтак, судом не встановлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

Також дане питання вже було вирішено судом під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Щодо суті заявлених вимог.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та з 12.09.2018 отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсію позивачу було призначено виходячи із страхового стажу 36 років 11 місяців 8 днів, у т.ч. за Списком №1 15 років 7 місяців 3 дні, що підтверджує і відповідач у листі від 27.09.2023 та відзиві.

05.09.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою (надійшла до ГУ ПФУ в Запорізькій області 13.09.2023 вх.№15867/К-0800-23) про перерахунок пенсії по стажу згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та по заробітній платі з урахуванням довідки від 14.07.2014 року №12-05-489 про заробітну плату за період з 01.09.1992 по 31.08.1997, яка наявна в його пенсійній справі.

До заяви позивачем було додано: заяву про перерахунок пенсії від 07.08.2023; згоду на обробку інформації від 07.08.2023; копію паспорту; копію РНОКПП; копію трудової книжки; копію довідки про заробітну плату.

Листом від 27.09.2023 за вих.№15798-15867/К-02/8-0800/23 ГУ ПФУ в Запорізькій області відмовило ОСОБА_1 в задоволенні його заяви та повідомило, що врахувати довідку про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489, видану відокремленим підрозділом «Шахтоуправління ім. Л.І. Лутугіна» Державного підприємства «Торезантрацит», за період роботи з 01.09.1992 по 31.08.1997 при обчисленні розміру пенсійної виплати, підстави відсутні, оскільки зазначені документи перебувають на зберіганні на території тимчасово непідконтрольній українській владі.

За матеріалами пенсійної справи позивач отримуєте пенсію за віком призначену на пільгових умовах за Списком №1, та обчислену відповідно до Закону 1058. Загальний страховий стаж складає 36 років 11 місяців 8 днів, в тому числі за Списком №1 - 15 років 7 місяців 3 дні. Періоди роботи за Списком №1 з 13.09.2011 по 08.12.2012 на ТОВ «Карбон» та з 27.12.2012 по 31.12.2015 на Державному підприємстві «Торезантрацит» зараховано за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

(….).

Оскільки за даними трудової книжки та реєстру застрахованих осіб неможливо визначити характер роботи відповідно до Закону України від 02.09.2008 року №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці», без надання уточнюючих довідок за періоди роботи з 13.09.2011 по 08.12.2012 та з 27.12.2012 по 31.12.2015, відсутні підстави для призначення пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Не погоджуючись з такою відповіддю ГУ ПФУ в Запорізькій області та вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

Щодо неврахування при розрахунку пенсії довідки про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (частина третя статті 46 Конституції України).

Пенсійні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-ІV), який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або у разі відсутності після 1 липня 2000 року 60 місяців страхового стажу, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв.

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно пункту 2.1 Порядку №22-1до заяви про призначення (перерахунок) пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж та довідка про заробітну плату особи за період страхового стажу до 1 липня 2000 року, а, починаючи з 1 липня 2000 року, індивідуальні відомості про застраховану особу надаються відділом персоніфікованого обліку.

За змістом підпункту «в» пункту 7 Порядку №22-1 заробітна плата для призначення пенсії за період роботи до 1 липня 2000 року підтверджується довідкою підприємства, установи, організації (форма і зміст довідки визначено в додатку 1 Порядку).

Така довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 17 Порядку).

Обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.07.2020 у справі №341/1132/17.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 12.04.2021 у справі №219/4550/17 суд дійшов наступного висновку:

«… посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, підприємство яке її видало на той час перебувало на обліку, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні».

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03 червня 2021 року у справі №127/8001/17, від 24 червня 2021 року у справі №233/179/17, від 14 липня 2021 року у справі №398/932/16-а(2-а/398/92/16), від 26 жовтня 2022 року у справі №808/1735/18 та інших.

Судом встановлено, що довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.07.2014за №12-05-489, видана відокремленим підрозділом «Шахтоуправління ім. Л.І. Лутугіна» Державногопідприємства «Торезантрацит» містить відомості про розмір заробітної плати позивача за період 60 місяців з вересня 1992 по серпень 1997 роки. У довідці зазначено, що вона видана на підставі особових рахунків за 1992 1997 роки, які знаходяться на зберіганні за адресою: м. Торез, шахтоуправління ім. Лутугіна, архів №2548. Також зазначено, що на всі виплати нараховані страхові внески до Пенсійного фонду України, страхові внески перераховані до Пенсійного фонду в повному обсязі.

Довідка підписана відповідними посадовими особами, має кутовий штамп та завірена печаткою підприємства, що її видало відповідно до законодавства України. Печатка та кутовий штамп підприємства мають всі необхідні реквізити, в т.ч. код ЕДРПОУ підприємства. Отже, довідка відповідає вимогам Порядку № 22-1.

Суд вважає хибними посилання відповідача на неможливість здійснити перевірку первинних документів, на підставі яких була видана довідка про заробітну плату, в зв`язку з наступним.

Так, у постанові від 21.02.2020 у справі №291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що « перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».

Відповідно до ч. 5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Беручі до уваги зазначені норми Законодавства та вищевикладені правові позиції Верховного Суду, суд вважає протиправною відмову відповідача у врахуванні при розрахунку пенсії довідки про заробітну плату від 14.07.2014 №12-05-489, а отже позовні вимоги, в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо відмови відповідача у розрахунку пенсії позивача відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Отже, ключовим питанням за даною вимогою є наявність правових підстав для перерахунку пенсії позивача згідно ст. 8 Закону України від 02.09.2008 №345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі Закон - №345-VI).

Подібні правовідносини були предметом розгляду у Верховному Суді. Зокрема, у постанові від 02.12.2021 у справі №280/281/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«Відповідно до статті 1 Закону №345-VI дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.

Згідно із абзацом 3 частини першої статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Статтею 8 Закону №345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (у тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону №345-VI така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону №345-VI та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день»

В подальшому зазначена правова позиція була підтримана Верховним Судом у постанові від 06 липня 2023 року у справі №200/5813/20-а.

Згідно записів у трудовій книжці позивача в період з 13.09.2011 по 08.12.2012 він працював на Вугледобувному підприємстві ТОВ «Фірма «КАРБОН» на посаді електрослюсаря підземного на видобувній ділянці з повним робочим днем під землею, а в період з 27.12.2012 по 31.12.2015 він працював на шахті ім. Л.І. Лутугіна ВО «Торезантрацит» на посаді електрослюсаря підземного видобувного забою на ділянці конвеєрного транспорту.

Тобто, у трудовій книжці позивача присутні відомості про характер виконуваних ним робіт.

Згідно зі статтею 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Отже, з трудової книжки позивача вбачається, що він працював повний робочий день на роботах зазначених у ст. 1 Закону №345-VI, тобто набув необхідного стажу (15 років) на підземних роботах, що дає право на призначення пенсії у розмірі, передбаченому ст. 8 Закону №345-VI.

Подібне застосування норм права викладене Верховним Судом у постанові від 06 липня 2023 року у справі №200/5813/20-а.

Отже, відмова відповідача у перерахунку пенсії позивачу згідно статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI у розмірі 80 відсотків його заробітної плати, визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправною.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку, а також наголошує, що позивачем не було подано до відповідача заяви встановленого зразка про перерахунок його пенсії, а відповідачем рішення про відмову у перерахунку пенсії позивача не приймалось.

Проте, позивачем було надано відповідачу заяву про перерахунок пенсії від 07.08.2023 відповідної форми, передбаченої Додатком №1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року №22-1, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846

Доказом цього є копія зазначеної заяви, яка додана до позову та копія пенсійної справи позивача надана відповідачем.

Тобто, позивачем було подано заяву про перерахунок пенсії встановленого зразку, що спростовує твердження відповідача.

Щодо інших тверджень відповідача, то суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58), відповідно до якої: принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).и повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах «Beyeler v. Italy» №33202/96, «Oneryildiz v. Turkey» № 48939/99, «Moskal v. Poland» №10373/05).

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає за потрібне наголосити, що у справах, де суб`єкт владних повноважень доводить правомірність своїх рішень щодо відмови фізичній особі у реалізації її права на соціальний захист, гарантованого, зокрема, статтею 46 Конституції України, за загальним правилом, повинні відповідати критерію «поза розумним сумнівом».

Це, зокрема, зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України»

Відповідач правомірність своїх дій належними та допустимими доказами не довів.

З урахуванням з`ясованих обставин та досліджених письмових доказів суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачений судовий збір у сумі 858,88 грн., який слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інші судові витрати позивачем до стягнення не заявлялись.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), в особі представника адвоката Семенцова Олександра Івановича ( АДРЕСА_2 ), до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-Б, м. Запоріжжя, 69005) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.07.2014 №12-05-489 та застосування приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської професії» в частині обчислення пенсії у розмірі 80 відсотків заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при призначенні ОСОБА_1 пенсії з 12.09.2018;

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.07.2014 №12-05-489 із застосуванням приписів статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської професії» у розмірі 80 відсотків заробітної плати ОСОБА_1 , визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з дати її призначення з 12.09.2018 та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 (вісімдесят вісім) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складено та підписано «28» березня 2024 року.

Суддя Р.В. Кисіль