Справа № 480/7741/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2024 року Справа № 480/7741/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/7741/23 за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про визнання дій неправомірними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати неправомірними дії та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_2 довідки внутрішньо переміщеної особи, яке оформлене листом від 04.07.2023 року № 2053 "Про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи";
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради розглянути повторно подану 22.06.2023 заяву ОСОБА_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та прийняти рішення щодо взяття на облік та призначення ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона звернулась до відповідача з письмовою заявою про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи свого сина та видачу довідки, до заяви були долучений переілк документів. Відповідачем було відмовлено у видачі довідки, посилаючись на п.п 4 п.10 ст.4 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб". Позивач вважає рішення відповідача про відмову у видачі довідки неправомірним та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).
16.10.2023 відповідачем надано відзив, у якому позовні вимоги не визнав та зазначив, що на час звернення до Управління ОСОБА_2 паспорта громадянина України не мав. Разом зі своєю заявою ОСОБА_2 надав до Управління документи, з яких не вбачається факту його проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої він здійснив переміщення та не доводять факту його проживання на території зазначеної ним адміністративно-територіальної одиниці, а саме в місті Антрацит Луганської області. Тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.(а.с.34-38)
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач разом із дітьми звернулась з відповідними заявами до Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Листом від 04.07.2023 №2053 ОСОБА_2 було відмовлено у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у зв`язку з тим, що у заявника немає відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, та відсутні докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення. (а.с.15)
Позивач, не погодившись з діями відповідача та з вимогою вчинити дії, звернулась до суду із вказаним позовом.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлюються Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закону №1706-VII).
У відповідності до статті 1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
Частиною другою статті 1 Закону №1706-VII встановлено, що адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (ч. 2ст. 4 Закону №1706-VII).
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1706-VII, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
Частинами першою, другою статті 4 Закону №1706-VII встановлено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
За приписами пунктів другого, третього статті 7 Закону №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.
Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.
З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Механізм видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи врегульований Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509 (далі Порядок).
За змістом п. 4 Порядку Під час подання заяви про взяття на облік заявник пред`являє документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, або свідоцтво про народження дитини.
У разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію/декларації місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення (військовий квиток з відомостями щодо проходження військової служби; трудова книжка із записами про трудову діяльність; документ, що підтверджує право власності на рухоме або нерухоме майно; свідоцтво про базову загальну середню освіту; атестат про повну загальну середню освіту; документ про професійно-технічну освіту; документ про вищу освіту (науковий ступінь); довідка з місця навчання; рішення районної, районної у мм. Києві чи Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської чи районної у місті ради про влаштування дитини до дитячого закладу, у прийомну сім`ю, дитячий будинок сімейного типу, встановлення опіки чи піклування; медичні документи; копії документів, до яких вносилися відомості про місце проживання, або витяг з реєстру територіальної громади, або е-паспорт/е-паспорт для виїзду за кордон, які містять відомості про задеклароване/зареєстроване місце проживання (у тому числі виданих/сформованих на ім`я батьків (одного з батьків) або інших законних представників) або відомості щодо навчання на відповідних територіях; фотографії; відеозаписи тощо).
У разі відсутності документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, під час подання заяви про взяття на облік у період дії воєнного стану заявник пред`являє відображення в електронній формі інформації, що міститься у документах, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України або її спеціальний статус, сформованих засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) або єДокумент, або довідку про подання документів для оформлення паспорта громадянина України, видану центром надання адміністративних послуг, державним підприємством, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремленим підрозділом, територіальним органом або територіальним підрозділом ДМС, за формою згідно з додатком 3, для осіб, яких ідентифіковано за відомостями Єдиного державного демографічного реєстру або відомчої інформаційної системи ДМС.
Отже, позивач має право надати будь-які підтверджуючі документи, що не спростовують факту його перебування на адміністративно-територіальної одиниці з якої він вимушений був переїхати, у зв`язку з обставинами зазначеними у статті 1 Закону №1706-VII.
На момент звернення до відповідача, позивач повідомила про те, що до територіального підрозділу ДМС України ОСОБА_2 подані документи для оформлення паспорта, що підтверджується довідкою від 22.06.2023 № 59280424, виданою Шосткинським відділом УДМС України в Сумській області.(а.с.10)
У наданій відповідачу довідці про подання документів для оформлення паспорта громадянина України є відмітка про те, що особу, на ім`я якої видано довідку, ідентифіковано за відомостями відомчої інформаційної системи ДМС - про що ідеться мова у п. 4 Порядку.
Судом підтверджено, що згідно копії паспорта ОСОБА_1 , виданого 06.08.2013 Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області зарєстрованим місцем проживання є м.Антрацит Луганської області. (а.с.7)
Тобто, суд робить висновок, що ОСОБА_2 , проживав разом із матір`ю, а як зазначено вище, місцем проживання матері є м.Антрацит Луганської області з вересня 2013 року та не володів документом, в якому, зазначається відмітка про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, як передбачено п.п.4 п.10 ст.4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб".
Таким чином, вказані документи підтверджують те, що ОСОБА_2 , у спірний період часу проживав у м. Антрацит Луганської області, яке відноситься до Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) згідно Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року № 75.
Тож, м. Антрацит Луганської області є місцем проживання ОСОБА_2 , з якого здійснюється внутрішнє переміщення, у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 Закону №1706-VII.
При цьому, суд звертає увагу, що за змістом частини другої статті 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не взяв до уваги подані до заяви письмові докази, що підтверджують факт проживання позивача на території м. Антрацит, що є підставою для взяття його на облік внутрішньо переміщених осіб відповідно до закону.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак не довів правомірності своїх дій , а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.
У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати неправомірними дії та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради про відмову у видачі ОСОБА_2 довідки внутрішньо переміщеної особи, яке оформлене листом від 04.07.2023 року № 2053 "Про відмову у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи".
Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Шосткинської міської ради розглянути повторно подану 22.06.2023 заяву ОСОБА_2 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та прийняти рішення щодо взяття на облік та призначення ОСОБА_2 допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко