Справа № 286/5066/23
Суддя: Лебідь В. В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/5066/23
Провадження № 2-а/373/4/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Лебедя В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративний позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Овруцького районного суду Житомирської області, в якому просить з врахуванням уточнень, постанову від 23.10.2023 серії БАД № 553555 у справі про адміністративне правопорушення, винесену поліцейським СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, скасувати, а справу закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 553555 від 23.10.2023, складеною СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 23.10.2023 о 13 год. 41 хв. на автодорозі поблизу с. Бережесть, керував автомобілем «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху України (ПДР України), за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Під час складання постанови поліцейським невірно кваліфіковано його дії та незаконно притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, оскільки 23.10.2023 позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом на вказаній у постанові автодорозі з пристебнутим ременем безпеки, при цьому був зупинений працівниками поліції без причин зупинки. Зауважив, що на вимогу поліцейського надав для огляду документи на автомобіль, а посвідчення водія не пред`явив, оскільки його не отримував, так як проходить навчання на курсах водіїв. Після цього поліцейський без будь-яких пояснень запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням приладу «Драгер». Позивач відмовився проходити огляд на місці зупинки та дав згоду на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я. Після огляду лікарем наркологом Овруцької поліклініки було складено висновок про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний висновок позивач відмовився підписувати, оскільки в той день спиртних напоїв не вживав, а лікувався від простуди, вживаючи лікарські препарати, які могли вплинути на його самопочуття. На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

18.12.2023 ухвалою Овруцького районного суду Житомирської області справу передано на розгляд до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

11.01.2024 справа надійшла до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.01.2024, справу передано для розгляду судді Лебідю В.В.

15.01.2024 ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу було запропоновано протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали подати до суду відзив на позовну заяву, всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову.

Представником відповідача ГУНП у Житомирській області юрисконсультом Г.Панасюк, яка діє в порядку самопредставництва, що підтверджується записом в ЄДРПОУ, на виконання вимог ст. 162 КАС України, надано письмовий відзив на адміністративний позов, разом з відеозаписом та наданням доказів його надсилання позивачу, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на таке. В обґрунтування заперечень представник відповідача вказав, що згідно наявного відеозапису зафіксовано, що поліцейські повідомили водію ОСОБА_1 про причину зупинки та суть скоєних ним адміністративних правопорушень. Також поліцейські попросили надати документи, які водій зобов`язаний мати при собі під час керування автомобілем. В свою чергу позивач ОСОБА_1 повідомив, що не має посвідчення водія відповідної категорії. Також було зафіксовано, що перед початком розгляду справи поліцейський ознайомив позивача з його правами та роз`яснив його право на отримання правової допомоги.

Вчинення позивачем адміністративних правопорушень підтверджується відеозаписом, здійсненим за допомогою автомобільного реєстратора, що є належним засобом здійснення відео фіксації правопорушення.

Вважає, що поліцейським правомірно розглянуто справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення та винесено оскаржувану постанову.

Позивач своїм право на подачу відповіді на відзив не скористався.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов такого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2023 року СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Артиковим Р.М. відносно позивача ОСОБА_1 винесено постанову за порушення правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом будучи непристебнутим ременем безпеки, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн. Відповідно до змісту зазначеної постанови ОСОБА_1 23.10.2023 о 13 год. 41 хв. на автодорозі поблизу с. Бережесть, керував автомобілем «ЗАЗ 110307», н.з. НОМЕР_1 , та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) ПДР, порушення правил користування ременями безпеки.

Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваної постанови та притягнення позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу стало керування транспортним засобом, обладнаним засобами пасивної безпеки, будучи непристебнутим ременем безпеки, на що слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний під час руху на автомобілі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутим, а на мотоциклі - в застебнутому мотошоломі.

Згідно пп. «в» п. 2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, визначені ч. 5 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Отже, працівники органів і підрозділів Національної поліції (поліцейські) при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені органів Національної поліції.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до п. 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена 07.11.2015 наказом МВС № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, у тому числі за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Так, 23 жовтня 2023 року під час несення служби в м. Овруч по забезпеченню безпеки дорожнього руху екіпажем патрульної поліції був зупинений автомобіль марки «ЗАЗ 110307», д.н.з. НОМЕР_1 , що відповідає нормам п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», а тому посилання сторони позивача на незаконність зупинки автомобіля є безпідставними.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом з непристебнутим ременем безпеки, підтверджується зібраними по справі доказами.

Таким чином, постанова складена СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП за порушення п. 2.3 (в) ПДР є законною та скасуванню не підлягає.

Таким чином, оскільки підстави для скасування оскаржуваної постанови судом не встановлені, в задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, витрати позивача по сплаті судового збору слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись статтями 243-250 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ