Справа № 206/1211/24
Суддя: Плінська А. В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/1211/24
Провадження № 2-а/206/12/24
УХВАЛА

11 березня 2024 року м. Дніпро

Суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Плінська А.В. попередньо розглянувши матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі заступника начальника відділу Тичинської Олени Олександрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов та стягнення витрат пов`язаних зі сплатою штрафу,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідачів, у якому просить:

-поновити строк на звернення до адміністративного суду;

-визнати протиправними дії Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі УПП в Запорізькій області, які виразились у не перевірці сплаченого ним штрафу на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС №7493908 від 09.08.2023, що призвело до направлення даної постанови на примусове виконання і подвійного стягнення штрафу;

-визнати протиправними дії Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) в особі заступника начальника ОСОБА_2 , які виразили у не перевірці повноважень начальника ВАП УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Агапцева Вадима при поданні заяви про відкриття виконавчого провадження;

-визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №74249510 від 22.02.2024, винесену заступником начальника відділу Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тичинською О.О.;

-визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.04.2024, винесену заступником начальника відділу Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тичинською О.О.;

-визнати протиправною та скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 22.02.2024, винесену заступником начальника відділу Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тичинською О.О. в межах виконавчого провадження ВП №74249510;

-стягнути з Самарського ВДВС у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на його користь сплачені витрати, пов`язані зі сплатою штрафу та проведенням виконавчих дій, в розмірі 1204,00 грн., а також судові витрати.

Вирішуючи питання юрисдикції даного спору, суддя виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України проголошено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. З метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Частиною першою статті 8 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому, зокрема, хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади (зокрема без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Правилами ст. 20 КАС України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів.

В силу ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою та третьою цієї статті.

Поряд із цим, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно з ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом ч. 1 ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, але не виключно оскаржити постанову по справі.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Отже, справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності розглядаються місцевими загальними судами як адміністративними судами.

Разом із цим, позивачем не заявлено вимог щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач, зокрема, лише вважає протиправними дії Управління патрульної поліції, які виразились у не перевірці сплаченого ним штрафу за постановою про накладення на нього адміністративного стягнення, що призвело до направлення цієї постанови на примусове виконання.

Статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частинами першою, другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Отже, і механізм судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, визначений статтею 382 цього Кодексу, не підлягає застосуванню до цих правовідносин (щодо накладення адміністративного стягнення).

За правилом КАС України право на звернення зі скаргою на дії державного виконавця в порядку судового контролю пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами адміністративного судочинства та його примусовим виконанням.

В даній справі позивач, зокрема, оскаржує протиправність дій виконавця, його рішення (постанови), які пов`язані з примусовим виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване у не автоматичному режимі серії ЕАС № 7493908 від 09.08.2023 року, яка винесена поліцейським УПП в Запорізькій області Зменко С.О., про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за фактом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАп.

Адміністративне стягнення накладено за наслідками розгляду справи за правилами КУпАП.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 757/62025/17-ц зазначила, що справи (про накладення адміністративного стягнення) розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами, іншими органами (посадовими особами) в порядку, встановленому КУпАП, яким передбачено порядок примусового виконання постанов про накладення адміністративного стягнення.

Проте цим Кодексом не передбачено можливості оскарження в порядку судового контролю за виконанням судових рішень дій осіб, уповноважених здійснювати таке примусове виконання.

Оскільки у даному випадку позивач оскаржує протиправність дій та рішення державного виконавця у зв`язку з примусовим виконанням рішення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, ухваленого в порядку КУпАП, а не за наслідками розгляду судом адміністративної справи, то розгляд такої скарги віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. У частині першій цієї статті зазначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, такий підхід узгоджується із висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 240/8781/23.

Отже, з урахуванням викладеного, дана справа має бути розглянута Окружним адміністративним судом, оскільки предметно підсудна цьому суду.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська є місцевим загальним судом, до юрисдикції якого віднесено вирішення адміністративних справ, визначених виключно у ч.1ст.20 КАС України.

Прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 КАС України, є підставою для скасування такого рішення апеляційною інстанцією відповідно до ст.318 КАС України.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості повернення позовної заяви у разі її предметної непідсудності суду чи відмови у відкритті провадження за такою заявою.

В той же час ст. 29 КАС України не передбачено і можливості передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого відповідно до предметної юрисдикції.

У зв`язку з викладеним, оскільки чинним законодавством не визначена процедура передачі адміністративної справи на розгляд іншому адміністративному суду у випадку порушення правил предметної підсудності, необхідно застосовувати до правовідносин аналогію закону, визначену ч. 6 ст. 7 КАС України.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з урахуванням вищевикладених правил КАС України суддя вважає необхідним передати справу до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 29, 30, 293, 295, 297 КАС України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Самарського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в особі заступника начальника відділу Тичинської Олени Олександрівни, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування постанов та стягнення витрат пов`язаних зі сплатою штрафу.

За правилом ч. 8 ст. 29 КАС України передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги після залишення її без задоволення.

В силу ст. 30 КАС України спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Адміністративна справа, передана з одного адміністративного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 29 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження адміністративним судом, до якого вона надіслана.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду безпосередньо.

Суддя Плінська А.В.