Справа № 420/29270/23
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29270/23

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Джабурія О.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, картки відмови, -

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» - задоволений частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000552/2 від 28.08.2023 року. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2023/001130 від 28.08.2023 року. Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТЕВОЛ» 4294 (чотири тисячі двісті дев`яносто чотири) грн. 40 коп. судового збору, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. та витрати, пов`язані із залученням перекладача у розмірі 3520 (три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 00 грн

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням Одеська митниця подала апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року - залишено без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від Одеської митниці надійшла заява, в якій апелянт просить розглянути питання щодо відстрочення сплати судового збору або продовження строку для усунення недоліків. Обґрунтовуючи подану заяву, апелянт посилався на відсутність бюджетних надходжень на оплату судового збору.

Розглянувши вказану заяву, суддя приходить до висновку про часткове його задоволення, виходячи з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Таким чином, відстрочення сплати судового збору є повноваженням суду, а не обов`язком, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір.

Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зазначеним Законом апелянту не надано пільг щодо сплати судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Умови визначені вказаною нормою у даній справі відсутні.

Крім того, апелянт є державним органом, який утримується за рахунок Державного бюджету України, та має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст.73, 74 КАС України, доказами.

Тож, для застосування судом положень ч.1 ст.133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Згідно з ч.2 ст.44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Рівність усіх учасників справи перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень п.6 ч. 5 ст.44, п.1 ч.5 ст.296 КАС України є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Таким чином, враховуючи приписи Закону України «Про судовий збір», який не передбачає пільг апелянта щодо сплати судового збору.

Разом з тим, враховуючи бажання апелянта вчасно вжити заходи щодо продовження строку та сплату в подальшому судового збору, що свідчить про намір усунути недоліки апеляційної скарги, вказані в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2024 року, суддя вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на термін, який є достатнім для усунення зазначених недоліків, надавши апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

Відповідно до ст. 118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки не визначені встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Керуючись ст.ст.121, 298 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Одеської митниці про відстрочення сплати судового збору.

Продовжити Одеській митниці строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року, надавши апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

Роз`яснити, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до ст.169 КАС України апеляційна скарга буде повернута скаржнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Джабурія