Справа № 120/9594/22
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/9594/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дончик Віталій Володимирович

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

26 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 28.02.2023 року. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначив, що вказане судове рішення відповідачем не виконане.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2023 року у задоволені заяви відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.01.2003 року №3-рп/2003 зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

У рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний суд наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 року у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".

З метою створення умов для покращення ефективності виконання рішень судів законодавець частиною 3 статті 129-1 Конституції України, передбачив, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Порядок реалізації адміністративним судом функцій судового контролю у спосіб встановлення для відповідача у справі обов`язку подати звіт про виконання судового рішення передбачений нормами статті 382 КАС України.

Частиною 1 статті 382 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 КАС України).

Відтак, завершальним етапом у передбаченій статтею 382 КАС України процедурі судового контролю за виконання судового рішення є надання судом оцінки поданому відповідачем звіту про виконання рішення суду.

Оцінюючи повноту виконання рішення від 28.02.2023 року, суд враховує наступне.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.05.2023 року, адміністративний позов задоволено, визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області щодо припинення нарахування та виплати суддівської винагороди та передбачених законом доплат до посадового окладу судді Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 з 04.10.2022 року, зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок суддівської винагороди та передбачених законом доплат до посадового окладу з 04.10.2022 та здійснити її виплату з урахуванням уже фактично виплачених сум.

07.06.2023 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист.

26.06.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойком С.В. винесено постанову №72117588, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №120/9594/22 та встановлено боржнику строк для виконання рішення суду протягом десяти робочих днів.

ТУ ДСА України у Вінницькій області звернулось до головного державного виконавця з листом від 07.07.2023 року №01-12/1856, у якому повідомило, що на виконання рішення суду боржником з 10.05.2023 відновлено виплату суддівської винагороди ОСОБА_1 , про що йому було повідомлено листом №04-29/1458 від 15.05.2023 року, а також здійснено перерахунок суддівської винагороди та передбачених законом доплат до посадового окладу з 04.10.2022 року по 09.05.2023 року, проте у зв`язку із обмеженим фінансуванням та за відсутності коштів рішення суду залишається невиконаним в частині виплати коштів стягувачу. Зважаючи на відсутність бюджетних асигнувань у територіального управління, що робить неможливим виконання рішення суду, яке набрало законної сили, боржник просив Відділ звернутись до суду із заявою про встановлення способу та порядку виконання судового рішення шляхом безспірного списання відповідної суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів", головним розпорядником якої є ДСА України.

20.07.2023 року державний виконавець звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою (поданням) про встановлення порядку та способу виконання судового рішення від 28.02.2023 року.

Ухвалою суду від 03.08.2023 року у справі №120/9594/22 відмовлено у задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області про встановлення способу і порядку виконання судового рішення у справі.

15.08.2023 до відділу надійшло звернення представника стягувача, яким заявник просив за невиконання боржником рішення суду, в порядку ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження", накласти штраф на Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області.

21.08.2023 року державним виконавцем на адресу боржника направлено вимогу державного виконавця №9736/4.1-22/8 згідно якої боржника зобов`язано виконати рішення суду в строк до 31.08.2023 року.

У відповідь на вимогу державного виконавця, ТУ ДСА України у Вінницькій області 01.09.2023 року надано до відділу лист №01-12/2216 від 31.08.2023 року з додатками, яким повідомлено, що з метою виконання боржником рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, 18.08.2023 року Державною судовою адміністрацією України затверджено кошторис на 2023 рік за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" за КЕКВ 2730 "Інші виплати населенню" в сумі 5,3 тис. грн.

Боржник повідомив, що дефіцит бюджетних асигнувань у територіального управління (як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня) позбавляє боржника можливості виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року №120/9594/22 у спосіб, передбачений бюджетним законодавством України.

12.09.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойком С.В. прийнято постанову про накладення штрафу ВП №72117588, якою за невиконання рішення суду без поважних причин у встановлений виконавцем строк накладено на боржника штраф на користь держави у розмірі 5100 грн. та зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів, а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погодившись з постановою державного виконавця від 12.09.2023 року ВП №72117588 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн., Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області звернулось до суду з позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року в адміністративній справі №120/14723/23 відмовлено у задоволенні позовних вимог Територіального управління ДСА у Вінницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 року у справі №120/14723/23 рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бойка Сергія Володимировича від 12.09.2023 року ВП 72117588 про накладення на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Вінницькій області штрафу в розмірі 5100 гривень.

Задовольняючи адміністративний позов суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що невиконання судового рішення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області в частині виплати грошових коштів у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки фактично джерел фінансування у Територіального управління Державної судової адміністрації України у Вінницькій області не було.

При цьому, судом апеляційної інстанції констатовано, що фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Вінницькій області можливе за умови наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

З наданого до суду звіту про виконання судового рішення встановлено, що з 09.05.2023 року відповідачем відновлено виплату суддівської винагороди та нараховано заборгованість суддівської винагороди з 04.10.2022 року по 09.05.2023 року в розмірі 548306,64 грн.

З метою виконання ТУ ДСА у Вінницькій області рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, 18.08.2023 року затверджено кошторис на 2023 рік за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" в сумі 5300 грн.

10.10.2023 року ТУ ДСА у Вінницькій області листом №04-27/2522 звернулось до Державної судової адміністрації України щодо додаткового призначення фінансових ресурсів з метою виконання рішення суду.

Листом №11-13620/23 від 08.11.2023 року Державна судова адміністрація України повідомила, що асигнування, передбачені бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" в розмірі 1 млн. грн. повністю розподілені між апеляційними загальними, апеляційними господарськими, апеляційними адміністративними, місцевими господарськими, окружними адміністративними судами, територіальними управліннями ДСА України та ДСА України.

Крім цього, на звернення ДСА України до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету щодо внесення змін до Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" та збільшення бюджетних призначень за програмою, отримано відповідь від Міністерства фінансів України, що рішення судів, винесені на користь суддів, мають виконуватись у межах передбаченого обсягу видатків за даною програмою.

З метою виконання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Вінницькій області рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, 05.01.2024 року Державною судовою адміністрацією України затверджено кошторис на 2024 рік за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів" в сумі 23, 8 тис. грн.

25.12.2023 року Територіальне управління ДСА у Вінницькій області листом №04-27/2522 вкотре звернулось до Державної судової адміністрації України щодо додаткового призначення фінансових ресурсів з метою виконання рішення суду.

Листом №11-2416/24 від 24.01.2024 року Державна судова адміністрація України повідомила, що асигнування, передбачені бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" в розмірі 10 млн. грн. повністю розподілені між судами, органами та установами системи правосуддя. Враховуючи викладне, відсутня можливість виділити додаткові бюджетні асигнування за вказаною бюджетною програмою.

Суд зазначає, що заборгованість суддівської винагороди, яка виникла у період з 04.10.2022 року по 09.05.2023 року в розмірі 548306,64 грн., не виплачена позивачу через відсутність відповідних бюджетних асигнувань.

Тобто, дефіцит бюджетних асигнувань у територіального управління (як розпорядника бюджетних коштів нижчого рівня) позбавляє можливості останнього виконати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28.02.2023 року №120/9594/22, у бажані позивачем строки.

Поряд з цим суд звертає увагу, що метою встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі є спонукання відповідача-суб`єкта владних повноважень, до виконання рішення суду, ухваленого не на його користь, якщо таке рішення передбачає вчинення певних дій.

Суд зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, зокрема, у публічно-правових спорах, адміністративні суди повинні зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, щоб це не призводило до порушення основоположних засад адміністративного судочинства та щоб такі засоби не були надмірними за визначених умов та не призводили до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Це означає, що негативні наслідки недобровільного виконання судового рішення мають бути пропорційними та збалансованими, а санкції, накладені судом у зв`язку з невиконанням судового рішення, не повинні бути надмірними. При цьому мають враховуватися усі обставини, які стали причиною невиконання судового рішення, надаватися оцінка діям боржника, спрямованих на таке виконання, міру його вини тощо.

Дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження неможливості виконання рішення суду, суд вважає, що відповідач, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня, вчиняє всі залежні від нього дії з метою виконання рішення суду та відновлення порушених у зв`язку з цим прав позивача.

В даному випадку, дії відповідача, які спрямовані на виконання рішення суду, переслідують мету забезпечення реалізації конституційного принципу, а саме обов`язковості судового рішення.

Невиконання судового рішення у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не призводить до порушення прав, гарантованих Конституцією та законами України, а також Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зауважує, що застосування процесуальних засобів реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, у спосіб встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, за наявності з`ясованих судом обставин, не відповідає його меті, оскільки дії відповідача вже спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, однак його виконання у бажані позивачем строки не можливе у зв`язку з відсутністю відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів. Виділення коштів із Державного бюджету для фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі відповідача і вимагати від нього таких дій, не має правових підстав.

Викладене, на думку суду, свідчить про наявність підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення, як такого, що відповідає меті судового контролю, однак не свідчить про виконання рішення суду.

При цьому, судом досліджено питання можливості накладення штрафу за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, однак накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення суду, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Шидловський В.Б.