Справа № 200/7385/23
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року Справа№200/7385/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якої просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 80 від 13.02.2023 року про перерахунок пенсії, про яке стало відомо 17.06.2023 року з особистого кабінету позивачки на вебпорталі Пенсійного фонду;

- зобов`язати відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачки за період з 24.10.2021 року по сьогоднішній день з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", в редакції, дійсній на момент виплати, а також з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, за винятком сплачених сум.

В обґрунтування свого позову позивачка вказує на те, що 29.08.2022 року Донецьким окружним адміністративним судом було прийняте рішення у справі № 200/3652/22, яким її позов до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зокрема, вказаним рішенням суду визнано протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно нездійснення позиваці розрахунку суми поточної пенсії за період 07.10.2009 року по 23.10.2021 року з урахуванням автоматичних перерахунків, відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не менше за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, а також зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачці за період з 07.10.2009 року по 23.10.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з урахуванням виплачених сум.

Вказане рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року у справі № 200/3652/22 набрало законної сили.

На виконання рішення суду у справі № 200/3652/22 відповідачем (як правонаступником Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області) було проведено перерахунок пенсії позивачки.

Як вказується позивачкою, 17.06.2023 року, із даних особистого кабінету на вебпорталі Пенсійного фонду України, позивачці стало відомо про рішення/протокол/розпорядження за № 80 від 13.02.2023 року, згідно з яким розмір її пенсії складає 1854,00 грн, а у графі "Особливості" зазначено: "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.11.2021 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 07.10.2009 по довічно".

27.06.2023 року позивачка звернулася до суду із заявою по справі № 200/3652/22 в порядку статті 383 КАС України, зокрема, із вимогами, які стосуються періоду нарахування пенсії з 24.10.2021 року по теперішній час, однак ухвалою від 07.08.2023 року судом було відмовлено позивачці у задоволенні даної заяви.

У цій ухвалі від 07.08.2023 року судом, серед іншого, було вказано, що з вимогами, які стосуються бездіяльності відповідача щодо нарахування пенсії за період з 24.10.2021 року по теперішній час, позивачка має право звернутись до суду для захисту своїх порушених прав у загальному порядку позовного провадження.

Позивачка стверджує, що під час поновлення виплати пенсія за минулий час повинна була нараховуватись та виплачуватись їй у розмірі, який визначений відповідно до діючого законодавства на дату нарахування її до виплати, у тому числі з урахуванням діючих норм стосовно автоматичних перерахунків пенсії.

З огляду на вищевикладене, позивачка вважає рішення відповідача № 80 від 13.02.2023 року, за яким розрахунок та виплату пенсії позивачки за період з 24.10.2021 року по сьогоднішній день було здійснено без урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії, - протиправним.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує на те, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року у справі № 200/3652/22 було виконано в межах покладених судом зобов`язань, а саме - проведено перерахунок пенсії позивачки за період з 07.10.2009 року по 23.10.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік.

Водночас, зобов`язання щодо проведення перерахунків з урахуванням індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27, 28, частин 2, 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" у рішенні суду по справі № 200/3652/22 відсутні.

Серед іншого, відповідач у відзиві також зазначає про те, що позивачкою пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Позивачкою надано до суду відповідь на відзив, у якому вона проти викладених відзиві доводів відповідача заперечує та просить суд повністю задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 200/7385/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 29.12.2023 року позовну заяву було залишено без руху в зв`язку з тим, що позивачкою не надано доказів сплати судового збору за подання позову.

Ухвалою від 08.01.2024 року судом було продовжено розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 07.03.2024 року у відповідача по справі були витребувані письмові пояснення та відповідні докази на підтвердження того, що рішення № 80 від 13.02.2023 року опубліковано (завантажено) в особистому кабінеті позивачки на вебпорталі Пенсійного фонду України саме 13.02.2023 року.

14.03.2024 року від відповідача надійшли витребувані судом письмові пояснення.

19.03.2024 року від позивачки надійшло клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвалою від 22.03.2024 року судом, на підставі заявленого клопотання, було визнано поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду з позовом і поновлено пропущений нею строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)".

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є органом державної влади, про що зазначено у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Як зазначається позивачкою, 13.02.1993 року, після досягнення нею пенсійного віку та за наявності необхідного страхового стажу, позивачці була призначена пенсія за віком, але з 01.10.1998 року в зв`язку з виїздом за кордон виплата пенсії позивачці була припинена, що мало наслідком звернення до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02.09.2020 року у справі № 200/260/20-а даний позов було задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 12.09.2019 року щодо відмови позивачці у поновленні виплати пенсії та зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити виплату пенсії позиваці з 07.10.2009 року, з компенсацією втрати частини доходів.

Вважаючи, що під час виконання рішення суду у справі № 200/260/20-а Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області невірно проведено нарахування пенсії, позивачка знову звернулася до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.08.2022 року у справі № 200/3652/22 цей позов було задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення від 23.10.2021 року № 80 про перерахунок пенсії позивачці, прийняте Покровським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області.

Визнано протиправними дії Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо здійснення розрахунку суми поточної пенсії позивачки у розмірі, визначеному на дату припинення її виплати, та здійснення розрахунку суми боргу з 07.10.2009 року по 23.10.2021 року без урахування автоматичних перерахунків.

Визнано протиправною бездіяльність Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької стосовно нездійснення розрахунку суми поточної пенсії позивачки з 07.10.2009 року по 23.10.2021 року з урахуванням автоматичних перерахунків, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік.

Зобов`язано Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачки за період з 07.10.2009 року по 23.10.2021 року з урахуванням автоматичного перерахунку пенсії позивачки у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність на відповідний рік, з урахуванням раніше виплачених сум.

23.12.2022 року відповідачем на виконання рішення суду у справі № 200/3652/22 було проведено перерахунок пенсії позивачки.

Як видно з наданого суду рішення/протоколу/розпорядження, після цього перерахунку 23.12.2022 року, починаючи з жовтня 2021 року та надалі (довічно), розмір пенсії позивачки з надбавками склав 2841,67 грн (вид перерахунку - "Згідно рішень суду").

При цьому в графі "Особливості" наданого до суду рішення/протоколу/розпорядження щодо вказаного перерахунку пенсії позивачки від 23.12.2022 року зазначено: "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 07.10.2009 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 07.10.2009 по довічно".

30.01.2023 року відповідачем було проведено перерахунок на підставі листа "ГУ ПФУ від 29.12.2022 № 0500-0308-5/77377" (рішення від 13.02.2023 року № 80).

Як видно з наданого суду рішення/протоколу/розпорядження, після цього перерахунку 30.01.2023 року, починаючи з жовтня 2021 року та надалі (довічно), розмір пенсії позивачки з надбавками вже склав 1854,00 грн (вид перерахунку - "Макетна обробка").

При цьому в графі "Особливості" наданого до суду рішення/протоколу/розпорядження щодо вказаного перерахунку пенсії позивачки від 30.01.2023 року зазначено: "Не підлягають МП, признач. за ріш. суду в тверд. розм. - з 01.11.2021 по довічно; ПРИЗНАЧЕННЯ ЗА РІШЕННЯМ СУДУ - з 07.10.2009 по довічно".

Тобто, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення від 13.02.2023 року № 80, під час перерахунку пенсії позивачки, який був проведений 30.01.2023 року, відповідачем не були враховані автоматичні масові перерахунки пенсії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Порядок обчислення розміру пенсії за віком та вимоги до мінімального розміру пенсії за віком регламентуються статтями 27 та 28 Закону № 1058-IV.

Так, за частинами 1, 2 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений. З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 відсотків мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Водночас, відповідно до частини 3 статті 28 Закону № 1058-IV за наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, з дня поновлення виплати пенсії (в даному випадку з 07.10.2009 року, відповідно до рішення суду у справі № 200/260/20-а) позивачка користується усіма правами, зокрема і на підвищення та перерахунок пенсії, наданими Законом № 1058-IV. Будь-яких обмежень її прав як пенсіонера нормами Закону № 1058-IV не встановлено.

Чинне законодавство України не містить визначення такого поняття як "обов`язковий автоматичний масовий перерахунок пенсії", однак, виходячи зі змісту Закону № 1058-IV, під масовим перерахунком пенсій слід розуміти перерахунок, який здійснюється без звернення пенсіонера на підставі чинних або нових законодавчих актів, з урахуванням документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) пенсіонера та інших документів, що містяться в пенсійній справі на час перерахунку.

Ці перерахунки стосуються досить значної кількості пенсіонерів, особисті показники яких відповідають визначеним нормативним актом умовам, і здійснюються автоматизованим способом, тобто не передбачають звернення пенсіонерів до органів Пенсійного фонду.

Так, законами України про Державний бюджет на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, які досягли віку 65 років та мають страховий стаж не менше 30 років для жінок та 35 років для чоловіків (частина 2 статті 28 Закону № 1058-IV).

Частина 2 статті 42 Закону № 1058-IV теж передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій для забезпечення індексації пенсії, що проводиться щороку з 1 березня шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії.

Певні особливості щодо перерахунку пенсій містяться також у розділі ХV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV (пункти 4-1, 4-3, тощо) та у постановах Уряду (постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", від 01.04.2020 року № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", тощо).

В силу частини 2 статті 19 Конституції України виконання вимог закону, в тому числі щодо проведення підвищення та перерахунку пенсій, є обов`язком відповідача.

Судом було установлено, що перерахунок і виплата пенсії позивачки за оскаржуваним рішенням від 13.02.2023 року № 80 були проведені відповідачем без урахування так званих "автоматичних масових перерахунків пенсії", про які було вказано вище.

Суд зауважує, що відповідачем у відзиві на позов не заперечується право позивачки на пенсію, обчислену з урахуванням автоматичних перерахунків, та не спростовується той факт, що перерахунок пенсії позивачки, починаючи з 24.10.2021 року, проведений без урахування автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 (про що вказує позивачка у позові), а лише зазначається про відсутність підстав для цього перерахунку, оскільки у рішенні суду по справі № 200/3652/22 зобов`язання відповідача щодо проведення такого перерахунку пенсії позивачки відсутні.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем має бути проведено перерахунок та виплату позивачці пенсії з 24.10.2021 року з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124, за винятком раніше виплачених сум.

Суд зазначає, що спірне рішення відповідача стосується перерахунку пенсії позивачки, у тому числі, за період, який передує спірному, тоді як у позовній заяві позивачкою заявлено вимоги щодо перерахунку та виплати пенсії, починаючи з 24.10.2021 року.

За частиною 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже, з огляду на положення частини 2 статті 9 КАС України, враховуючи, що період до 24.10.2021 року вже був предметом розгляду судом у справі № 200/3652/22, оскаржуване у даній справі рішення відповідача від 13.02.2023 року № 80 може бути визнано протиправним і скасовано судом лише у частині, що стосується періоду з 24.10.2021 року.

У позовній заяві позивачка просить суд, зокрема, зобов`язати відповідача здійснити цей перерахунок та виплату пенсії позивачці "по сьогоднішній день".

Тобто позивачкою не зазначено жодного більш-менш конкретного терміну періоду, по який вона просить суд зобов`язати відповідача провести відповідний перерахунок і виплату пенсії, у тому числі із посиланням на певну подію (наприклад, по дату прийняття рішення суду або по дату набрання рішенням суду законної сили, тощо).

Водночас, рішення суду не може містити якісь невизначеності. Рішення суду має бути гранично повним, зрозумілим і чітким. Резолютивна частина рішення суду повинна містити чіткі та вичерпні висновки щодо всіх вимог, які були предметом позову.

Зазначення позивачкою у позові кінцевого терміну перерахунку та виплати пенсії "по сьогоднішній день" є досить абстрактним, його сприйняття у кожному конкретному випадку є вкрай суб`єктивним та залежить від конкретних обставин, які мають місце на певній стадії судового процесу - від подання позову до суду і до повного виконання судового рішення.

Враховуючи викладене, вирішуючи питання щодо визначення кінцевої дати періоду перерахунку та виплати пенсії позивачці з урахуванням наведених норм законодавства, суд виходить із того, що вказаною позивачкою у позовних вимогах кінцевою датою перерахунку і виплати пенсії, визначеною нею як "по сьогоднішній день", не могла бути дата, що була би пізнішою дати складання позовної заяви та подання її до суду.

Як видно з даних програмного забезпечення Діловодство спеціалізованого суду" та відповідної відмітки до сформованої представником позивача окремо "позовної заяви" (без тексту позовної заяви, яка подана окремим документом, як додаток), вона містить відмітку: "Документ сформований в системі "Електронний суд" 18.12.2023".

Текст, власне, позовної заяви не містить дати її складення чи підписання.

Позовну заяву подано до суду 18.12.2023 року.

Приймаючи до уваги наведене, суд приходить до висновку, що перерахунок та виплату пенсії позивачки, з урахуванням викладених у цьому рішенні висновків, має бути здійснено відповідачем за період з 24.10.2021 року по 18.12.2023 року (по дату звернення до суду).

Крім того, у позовній заяві позивачка просить суд визнати протиправним та скасувати спірне рішення відповідача, "про яке стало відомо 17.06.2023 року з особистого кабінету позивачки на вебпорталі Пенсійного фонду".

Суд зазначає, що зазначені обставини стосовно обізнаності позивачки про оскаржуване рішення лише з 17.06.2023 року з особистого кабінету позивачки на вебпорталі Пенсійного фонду жодним чином не підтверджені належними та допустимими доказами.

Рішення суду має бути мотивованим та не може ґрунтуватися на припущеннях.

У зв`язку з цим доводи відносно дати, коли позивачка дізналася (за її твердженням) про прийняття спірного рішення, не можуть бути покладені в основу цього рішення суду.

Щодо частини позовних вимог, які стосуються застосування статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 в редакції, чинній на момент виплати, та частини позовних вимог, які стосуються нарахування компенсації втрати частини доходів, суд зазначає про таке.

За частиною 1 статті 2 КАС України судовому захисту підлягають ті права чи інтереси особи, які є порушеними, а не ті, що можливо (ймовірно) будуть порушені у майбутньому.

Резолютивна частина рішення не може містити будь-яких приписів, які прогнозують можливі порушення з боку відповідача у майбутньому та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020 року у зразковій справі № 560/2120/20.

В даному випадку відповідачем ще не проводився перерахунок призначеної позивачці пенсії, виплату якої було поновлено за рішенням суду, з урахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, не здійснювався обрахунок розміру пенсії після цього перерахунку, не здійснювалась виплата заборгованості з пенсії, яка виникла внаслідок перерахунку.

Отже, застосування відповідачем при перерахунку та виплаті пенсії позивачці статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 в редакції, чинній на момент виплати, спрямовано "на майбутнє".

Крім того, відповідно до статті 4 Закону України від 19.10.2000 року № 2050-III "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відтак, з огляду на вказане вище, вимоги про нарахування компенсації втрати частини доходів у даному разі так само є спрямованими "на майбутнє".

Такі перерахунок і виплата призначеної позивачці пенсії, у тому числі з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, можуть бути здійснені відповідачем у майбутньому, на виконання цього рішення суду (після набрання ним законної сили).

На даний час відсутні обґрунтовані підстави вважати, що при перерахунку та виплаті позивачці пенсії, з урахуванням наведених у цьому рішенні суду висновків, відповідачем не буде застосовано відповідну редакцію норм чинного пенсійного законодавства, які повинні застосовуватись при такому перерахунку і виплаті пенсі, або не буде нараховано і виплачено позивачці суму компенсації втрати частини доходів.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги положення статті 2 КАС України, позовні вимоги в частині, що стосується застосування статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 та від 20.02.2019 року № 124 в редакції, чинній на момент виплати, та позовні вимоги в частині, що стосується нарахування компенсації втрати частини доходів, є наразі передчасними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та викладені у цьому рішенні судом висновки, з метою повного та ефективного захисту і відновлення порушених прав позивачки, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України та частково задовольнити позовні вимоги шляхом:

- визнання протиправним та скасування рішення відповідача за № 80 від 13.02.2023 року про перерахунок пенсії в частині проведення перерахунку позивачці пенсії за віком за період, починаючи з 24.10.2021 року;

- зобов`язання відповідача здійснити розрахунок та виплату пенсії позивачки за період з 24.10.2021 року по 18.12.2023 року з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, а також постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 і від 20.02.2019 року № 124, за винятком виплачених сум.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, із застосуванням положень частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України.

Щодо строків звернення до суду з позовом, як вже було вказано раніше, ухвалою суду від 22.03.2024 року, на підставі заявленого клопотання, судом визнано поважними причини пропуску позивачкою строку звернення до суду з цим позовом і поновлено даний строк.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачкою документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858,88 грн. (квитанція № 7389-1695-4724-8070 від 03.01.2024 року).

Судовий збір було сплачено позивачкою із застосуванням коефіцієнта для пониження розміру ставки судового збору за подання цього позову згідно з частиною 3 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Докази здійснення інших судових витрат позивачкою не надані.

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачкою, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Судом, із застосуванням частини 2 статті 9 та статті 245 КАС України, були задоволені пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки підлягають присудженню понесені останньою судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 858,88 грн.

Керуючись нормами Конституції України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", постановами Кабінету Міністрів України "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році", "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за № 80 від 13.02.2023 року про перерахунок пенсії в частині проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком за період, починаючи з 24.10.2021 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) здійснити розрахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)") за період з 24.10.2021 року по 18.12.2023 року з урахуванням автоматичних перерахунків індексації та/або масових перерахунків пенсії та надбавок до пенсії відповідно до статей 27 та 28, частин 2 та 3 статті 42, пунктів 4-1, 4-3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року № 251 "Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році" і від 20.02.2019 року № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році", за винятком виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)") судові витрати по сплаті судового збору в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок.

Повне судове рішення складене 22 березня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч