Справа № 490/243/24
Суддя: Микульшина Г. А.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 490/243/24
Провадження № 2-а/489/25/24
РІШЕННЯ

Іменем України

27 березня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив

В січні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва суду з позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 08.01.2024 працівником поліції відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення, відповідно до якої він начебто керуючи транспортним засобом Sancyon Kyron, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофору, відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Свою провину у вчиненні даного правопорушення ОСОБА_1 заперечує. Посилається на те, що текст вказаної постанови, копію якої позивач отримав шляхом поштового відправлення, є абсолютно нечитаємим та незрозумілим. В наданій постанові відсутні відмітки про роз`яснення прав, визначених ст. 268 КУпАП, та строки оскарження постанови. Також в оскаржуваній постанові не з`ясовані обставини, що мають істотне значення для належного розгляду справи, а також позивач ОСОБА_1 взагалі не був присутнім при її розгляді та прийнятті рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому позивач зазначає, що після зупинення його працівниками поліції та повідомлення його про порушення правил дорожнього руху (проїзд на червоне світло) ним було висловлено незгоду та заперечення проти визначної обставини. Не зважаючи на це, поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що штраф за начебто скоєне ним адміністративне правопорушення становить 510,00 грн., які він не мав змоги на той час оплатити.

Посилаючись на вищевикладені обставини, ОСОБА_1 просить суд скасувати постанову серії БАД № 045307від 08.01.2024УПП в Миколаївській області про притягнення його до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ст. 122 КУпАП як незаконну, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ухвали Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.01.2024 справу за позовною заявою ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.02.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

21.02.2024 на адресу суду від представника відповідача Управління патрульної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого він просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що оскаржувану постанову винесено у повній відповідності до вимог діючого законодавства. Під час патрулювання 08.01.2024 працівниками патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля Sancyon Kyron, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який за адресою м. Миколаїв, перехрестя просп. Центрального та вул. Бузника, здійснив проїзд перехрестя на заборонений (червоний) сигнал світлофору, чим порушив вимоги п. 8.7.3 е) ПДР України. Водієм виявився ОСОБА_1 . Представник поліції належним чином представився, пояснив суть правопорушення та причину зупинки, попросив пред`явити документи. Водій виконав законну вимогу працівника поліції. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення. Після цього водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від отримання оскаржуваної постанови, її копію було направлено на його адресу рекомендованим поштовим відправлення. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та дотримання працівниками поліції процедури притягнення його до адміністративної відповідальності підтверджується відеозаписами, долученими до матеріалів справи.

13.03.2024 на адресу суду від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої він заперечує обставини, викладені представником відповідача у відзиві. Повторно наголошує на тому, що оскаржувана постанова неналежної якості, яку неможливо прочитати, та не містить всіх необхідних реквізитів. Зауважував, що він висловлював незгоду з висновками екіпажу поліції про вчинення ним адміністративного правопорушення. Додатково вказував, що правопорушення могло бути вчинене ним через неналежну роботу світлофору, розбіжності вмикання одного сигналу на основному та дублюючому світлофорах. Позивач зауважував на те, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності булла винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, що він вважає порушенням своїх прав. Крім того, позивач вказував на те, що до відзиву на позовну заяву, який було ним отримано шляхом поштового відправлення, не було долучено диск з відеозаписом, який представником УПП було надано суду.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 045307, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Sancyon Kyron, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 08.01.2024 о 11:35 год. в м. Миколаєві, Заводський район, перехрестя проспект Центральний та вул. Бузника, здійснив рух на забороняючий сигнал світлофора (червоний), чим порушив п. 8.7.3 Е ПДР України.

Вказане адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали - забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено настання адміністративної відповідальності за проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено наступне.

Під час патрулювання 08.01.2024 працівником патрульної поліції було виявлено порушення правил дорожнього руху. А саме водій автомобіля Sancyon Kyron, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по регульованому перехрестю вул. Бузника та просп. Центральний (рухаючись по вул. Бузника), здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора. Після цього патрульними було прийнято рішення про зупинку даного автомобіля, водієм якого виявився ОСОБА_1 .

Поліцейським належним чином представився, пояснив суть правопорушення, позивачу повідомлено, що розгляд справи за ч. 2 ст. 122 КУпАП буде проводитись на місці, роз`яснено його права.

Після чого інспектор виніс оскаржувану постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 510,00 грн., відповідно до санкції ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Весь процес притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, починаючи з фіксації порушення, записано працівниками патрульної поліції та відеозапис надано суду.

Зокрема, з відеозапису «Факт» чітко вбачається, як автомобіль з номерним знаком НОМЕР_1 , рухаючись по регульованому перехрестю вул. Бузника та просп. Центральний (рухаючись по вул. Бузника), здійснив рух на забороняючий червоний сигнал світлофора.

Заперечення позивача щодо того, що розгляд справи фактично не здійснювався та йому не було повідомлено про його права спростовується відеозаписом, долученим до матеріалів справи. Так на 00:50 хв. відеозапису « ОСОБА_1 », після того, як працівниками поліції оголошено позивачу суть вчиненого адміністративного правопорушення, він зазначає : «Я зрозумів, я вибачаюсь». Неодноразово приносить вибачення, говорить «я вибачаюсь», пояснює, що подивився не на той світлофор. На 03:13 хв. відеозапису « ОСОБА_1 » позивач просить у працівників поліції застосувати до нього стягнення у вигляді попередження: «Я розумію, вибачте, зробіть мені попередження».

Також з відеозапису вбачається, що на 04:54 хв. відеозапису « ОСОБА_1 » поліцейський роз`яснює позивачу його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено порядок оскарження постанови. На запитання поліцейського, чи зрозумілі йому його права, позивач відповідає: «Права зрозумілі» (05:30 хв. відеозапису). Будь-яких клопотань при цьому ОСОБА_1 заявлено не було. Він не спростовував факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Щодо посилань позивача на те, що в постанові про притягнення його до адміністративної відповідальності не міститься відмітки про ознайомлення з процесуальними правами та копію вказаної постанови направлено на його адресу шляхом поштового відправлення, судом встановлено наступне. З відеозапису « ОСОБА_1 » вбачається, що на пропозицію працівника поліції поставити підпис в постанові в графі про ознайомлення з процесуальними правами та про отримання постанови, позивач відповідає: «Я не буду розписуватись. Я не вважаю себе винним», на що йому було повідомлено, що в такому разі копія постанови буде направлено йому поштовим відправленням.

Враховуючи вищевикладене, посилання позивача на те, що працівниками поліції не було дотримано процедури притягнення його до адміністративної відповідальності та оскаржувана постанова не містить всіх необхідних реквізитів не знайшли свого підтвердження в суді та спростовані матеріалами справи.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Факт скоєння позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується, в тому числі, наданими представником відповідача доказами у вигляді записів з відеореєстраторів.

Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.

Наданий відповідачем відеозапис може слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення в розумінні норм КУпАП, а відтак зафіксовані на технічному носії інформації відомості враховуються судом при винесенні рішення.

При цьому, суд вважає наданий відеозапис належним та допустимим доказом при розгляді питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, оскільки він є змістовним, узгоджується з поясненнями сторін.

Суд вважає, що дані відеозапису з відеореєстратора, закріпленого в службовому автомобілі поліції, підтверджують висновки інспектора щодо обставин справи, а тому є належним та допустимим доказом в розумінні КУпАП, що доводить вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Щодо посилань позивача на те, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена без складання протоколу про адміністративне правопорушення, суд не приймає їх до уваги, оскільки вони ґрунтуються на помилковому тлумаченні позивачем діючого законодавства та спростовуються положеннями наступних нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься поліцейськими підрозділів Департаменту патрульної поліції, територіальних (відокремлених) підрозділів територіальних органів поліції, поліцейські яких забезпечують безпеку дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він разом з відзивом не отримував додатки до нього у вигляді копії оскаржуваної постанови та відеозапису, оскільки на підтвердження направлення ОСОБА_1 вказаних письмових доказів представником відповідача надано до суду список № 39 згрупованих відправлень «рекомендований лист» від 15.02.2024, що є належним доказом направлення відповідачу відзиву з додатками. Надіслання позивачу копії відзиву з доданими матеріалами листом з описом вкладення КАС України не передбачено.

Суд повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Аналізуючи обставини справи, досліджені матеріали в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про наявність в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за порушення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наявність в матеріалах справи доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, що відповідає п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України.

У відповідності до ст. 139 КАС України, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись статтями 18, 19, 241-246, 286 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст рішення складено 27.03.2024.

Суддя Г.А. Микульшина