Справа № 280/4978/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
28 березня 2024 року справа № 280/4978/23
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді Баранник Н.П.,
суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 280/4978/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень,
Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" (далі позивач) звернулось до суду із позовом до Запорізької митниці (далі відповідач), в якому просило визнати протиправними і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів№UA112080/2023/000015/2 від 12.07.2023, №UA112080/2023/000012/2 та №UA112080/2023/000013/2 від 04.07.2023.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року позовні вимоги позивача задоволено. Суд визнав протиправними та скасував оскаржені позивачем рішення відповідача.

Відповідачем на рішення суду першої інстанції подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, відповідач просить скасувати рішення суду у даній справі та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 07 березня 2024 року апеляційна скарга Запорізької митниці була залишена без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 280/4978/23 залишено без змін.

11 березня 2024 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" про ухвалення додаткового рішення у справі. У заяві представник позивача просить вирішити питання розподілу судових витрат та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувать відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16241,25 грн.. Заявник стверджує, що ще в позовній заяві було зазначено про витрати на правничу допомогу, які позивач буде просити відшкодувати.

Відповідач подав письмові заперечення на заяву позивача про розподіл судових витрат у справі. Стверджує, що такі вимоги не заявлялися позивачем ні у відзиві, ні під час розгляду судом апеляційної інстанції справи, вважає суму витрат на правничу допомогу явно завищеною та неспівмірною зі складністю справи.

В судовому засіданні представник відповідача просила залишити заяву позивача без розгляду. Вказала також, що докази, які приєднано до заяви, не є належними та допустимими, не свідчать про витрати на допомогу адводката саме у цій справі.

Позивач направив суду апеляційної інстанції заяву про розгляд питання щодо винесення додаткового рішення у справі без участі його представника.

Заслухавши представника відповідача, перевіривши доводи заяви та заперечення на неї, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною третьою статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За частиною п`ятою статті 143 КАС України, у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, ухвалення додаткового рішення відповідно до статті 252 КАС України щодо судових витрат передбачене для тих випадків, коли суд з певних причин не вирішив одного із питань, які передбачені в частині першій цієї статті, хоча мав до ухвалення рішення/постанови за наслідками розгляду справи для цього підстави. Розподіл судових витрат є одним із питань, яке має вирішити суд апеляційної інстанції у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у постанові, ухваленій за наслідками розгляду скарги.

Для цілей розподілу витрат на професійну правничу допомогу, які належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (частина третя статті 132 КАС України), суд має встановити їх розмір на підставі поданих доказів і, враховуючи приписи статті 134 КАС України, визначити ту співмірну суму витрат, яка підлягатиме розподілу між сторонами.

Частина сьома статті 139, частини третя, четверта статті 143 КАС України містять приписи, які дозволяють стороні надати суду докази, які підтверджують витрати на правничу допомогу, протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи, але за умови, що ця сторона зробить про це відповідну заяву до закінчення судових дебатів.

Отже, сторона має заявити суду апеляційної інстанції про необхідність розподілу витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, до ухвалення цим судом остаточного судового рішення за апеляційною скаргою. У такому випадку докази, які підтверджують ці витрати (які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи), можуть бути надані суду для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат, докази понесення яких не могли бути надані суду до ухвалення постанови протягом п`яти днів після ухвалення постанови за апеляційною скаргою.

Якщо докази на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги адвоката, за умови, що прохання про розподіл цих витрат буде заявлене суду до завершення розгляду справи будуть надані по спливу п`яти днів після ухвалення судового рішення за апеляційною скаргою заява про розподіл витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги залишається без розгляду.

Так само, у значенні абзацу третього частини сьомої статті 139 КАС України, залишається без розгляду і заява сторони про розподіл понесених витрат на правничу допомогу (разом з доказами, які до неї додані), якщо вона подана після того, як суд апеляційної інстанції вже розглянув апеляційну скаргу.

Отже, підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Зазначення у позовній заяві прохання представника позивача про розподіл судових витрат, зокрема тих, які пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, адресується суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції розглядає апеляційну скаргу і робить це в межах викладених в ній доводів і вимог, які стали підставою для відкриття апеляційного провадження, а питання про зміну розподілу судових витрат, понесених в суді першої інстанції, виникає тоді, коли суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове.

В інших випадках суд апеляційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. З цією метою цей суд вивчає апеляційну скаргу та додані до неї документи, а не клопотання, висловлені у позовній заяві чи в заявах, поданих суду першої інстанції.

Наведене, узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 07.07.2023 року у справі №340/2823/21.

В спірному випадку представник позивача, подаючи відзив на апеляційну скаргу та виступаючи в судовому засіданні, що відбулося 07.03.2024 року, не висловив прохання чи клопотань про розподіл судових витрат, зокрема, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу. Таке клопотання надійшло на адресу суду апеляційної інстанції 11.03.2024 року, тобто вже після ухвалення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками розгляду апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 7 березня 2024 року у даній справі не мав підстав і, відповідно, не міг вирішувати питання про відшкодування на користь позивача витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги (понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції), про що і було вказано в мотивувальній частині постанови.

Оскільки позивач своєчасно не заявив про понесені ним витрати на правничу допомогу, тобто не дотримався процесуальних норм закону, то після того, як за апеляційною скаргою ухвалена постанова, суд апеляційної інстанції не має підстав для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу на основі пред`явлених документів відповідно до статті 252 КАС України.

Зважаючи на викладене, наявні підстави для залишення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" про ухвалення додаткового рішення у справі № 280/4978/23 без розгляду.

Керуючись ст.ст. 139, 252, 321, 325 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" про ухвалення додаткового рішення у справі № 280/4978/23 щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст.325 КАС України та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак