Справа № 460/2096/24
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2024 року м. Рівне №460/2096/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову у проведенні перерахунку пенсії від 18.07.2023 № 44; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за віком із зниженням пенсійного віку, як потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 13.04.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Він подав заяву про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", проте відповідач прийняв рішення та відмовив у переведені на пенсію за віком, через відсутність документів, які підтверджують факт постійного проживання або постійної роботи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років. При цьому позивач вважає, що проживання в населеному пункті, який відноситься до зони гарантованого добровільного відселення підтверджується необхідними документами. За наведених обставин позивач вважає, що йому протиправно відмовлено в переведені на пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення. Просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 04.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у письмову провадженні. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що за результатами розгляду наданих позивачем документів встановлено, що страховий стаж позивача становить 38 років 0 місяців 17 днів. За наданими документами період роботи (проживання) особи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 4 місяці 8 днів. Оскільки позивачем не підтверджено факт проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 роки, право на переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи відсутнє. З огляду на зазначене прийнято рішення про відмову у переведені з одного виду пенсії на інший. З підстав наведених у відзиві, просив позовні вимоги залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 27.03.2024 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про витребування доказів, - залишено без задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, то у відповідності до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 18.07.2023 № 44 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Підставою такої відмови зазначено, що за результатами перевірки видано нову довідку № 394 від 15.05.2023. Період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить 2 роки 4 місяці 8 днів (з 15.08.1988 по 10.11.1988, з 20.11.1990 по 31.12.1992). Отже, вказаною довідкою не підтверджено період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з 26.04.1986 (моменту аварії) по 01.01.1993 не менше трьох років. Таким чином, довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана відповідним органом місцевого самоврядування, як це передбачає абзац дев`ятий підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, не підтверджує факт проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії на Чорнобильській АЕС (26.04.1986) станом на 01.01.1993 не менше трьох років, а тому підстави для застосування до позивача положень статті 55 Закону №796-XII щодо призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відсутні, позаяк визначені вказаною законодавчою нормою умови щодо проживання/роботи у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років не виконуються.

Копією посвідчення Серія Б №451602 С, виданого 22.03.2023 Рівненською обласною державною адміністрацією підтверджується, що ОСОБА_1 є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

Відповідно до диплому НОМЕР_1 слідує, що позивач з 01.09.1984 по 22.06.1988 рік навчався в Коростишівському педагогічному училищі, територія якого не відноситься до радіоактивно забрудненої зони.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач проходив військову службу з 21.11.1988 по 19.11.1990.

Довідкою Більвізького старостинського округу Рокитнівської селищної ради № 349 від 19.04.2023 вказується, що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та зареєстрований з 26.04.1986 по листопад 1988 року, з 01.12.1990 по 12.03.2004 та з 19.08.2004 по даний час за адресою: АДРЕСА_1 . Дана територія відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Актом перевірки документів, наданих для призначення пенсії згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 1700-1102-1/3292 від 12.05.2023 встановлено, що відповідно до наданих на перевірку первинних документів встановлено, що згідно погосподарських книг по селу Біловіж за 1986-2025 роки прослідковуються записи по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зазначено реєстрацію та проживання в селі Біловіж, Сарненського району, Рівненської області з листопада 1990 року по даний час. Рекомендовано видати нову довідку за результатами перевірки на ім`я ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки, Більвізьким старостинським округом Рокитнівської селищної ради видано нову довідку № 394 від 15.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та зареєстрований з листопада 1990року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 . Дана територія відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Не погоджуючись з такою відмовою органу Пенсійного фонду, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до абз.4 п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років на 3 роки, та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

В примітці до п.2 ч.1 ст.55 Закону №796-XII зазначено, що початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року (ч.2 ст. 55 Закону №796-XII).

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії станом на 01.01. 1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі абз. 5 ч. 2 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії суд враховує, що згідно з п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Правова позиція Верховним Судом висловлена у постановах від 17.06.2020 року по справі №572/456/17 (провадження №К/9901/22569/18, К/9901/22573/18), та від 31.07.2019 року по справі №572/1173/17 (провадження №61-34544св18), щодо періоду (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення. Так, Верховний Суд сказав, що відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи).

Відтак, факт постійно проживання чи постійної роботи у зоні гарантованого добровільного відселення підтверджується, в тому числі довідкою про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Судом з`ясовано, що позивачем до заяви про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку надано відповідачу довідку Більвізького старостинського округу Рокитнівської селищної ради № 349 від 19.04.2023, де вказується що ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та зареєстрований з 26.04.1986 по листопад 1988 року, з 01.12.1990 по 12.03.2004 та з 19.08.2004 по даний час за адресою: село Біловіж,

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106, с. Біловіж, Рівненської області відносяться до 3 зони гарантованого добровільного відселення.

Згодом, актом перевірки документів, наданих для призначення пенсії згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 1700-1102-1/3292 від 12.05.2023 встановлено, що згідно погосподарських книг по селу Біловіж за 1986-2025 роки прослідковуються записи по ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і зазначено реєстрацію та проживання в селі Біловіж, Сарненського району, Рівненської області з листопада 1990 року по даний час. Рекомендовано видати нову довідку за результатами перевірки на ім`я ОСОБА_1 .

За результатами проведеної перевірки, Більвізьким старостинським округом Рокитнівської селищної ради видано нову довідку № 394 від 15.05.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 дійсно постійно проживає та зареєстрований з листопада 1990 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 .

З оскаржуваного рішення від 18.07.2023 вбачається, що орган ПФУ при його прийнятті взяв до уваги видану органом місцевого самоврядування довідку №394 від 15.05.2023, та відхилив відомості наведені у довідці №349 від 19.04.2023.

Однак, позивач вказує, що довідка №394 від 15.05.2023 є помилковою, оскільки суперечить відомостям погосподарського обліку, на підставі яких такі довідки видаються. Зазначає, що згідно відомостей погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки, позивач проживав в с.Біловіж з 01.01.1986 по листопад 1988 року (вибув на службу в РА) та з листопада 1990 року (прибув після служби в РА) по грудень 1990 року. Крім того, на недостовірність вказаної довідки вказує і та обставина, що позивач в період з 15.08.1988 по 10.11.1988 проживав в с.Біловіж та працював в Біловізькій середній школі, що підтверджується трудовою книжкою.

З цього приводу суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Результати перевірки враховуються при прийнятті рішення щодо призначення (перерахунку) пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі довідок та достовірність поданих відомостей про осіб.

Згідно з п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

З цього слідує, що факт постійно проживання чи постійної роботи у зоні гарантованого добровільного відселення в обов`язковому порядку підтверджується, в тому числі довідками про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування, які видаються на підставі погосподарських книг.

У позовній заяві представник позивача наголошує, що згідно відомостей погосподарської книги №2 за 1986-1990 роки, позивач проживав в с.Біловіж з 01.01.1986 по листопад 1988 року (вибув на службу в РА).

Судом досліджено, що в погосподарській книзі № 2 села Біловіж за 1986-1990 роки є запис по о/р № 157, де зазначений ОСОБА_1 в графі "для учнів вказати назву (тип) школи, учбового закладу, його місцезнаходження" на 01.01.1986р." зазначено "Коростишевськ педучил. 1984", на 01.01.1987 року - запис відсутній; в графі "місце роботи" записано "Біловізька СШ"; в графі "посада або виконувана робота" записано "вчитель"; в графі "відмітка про тимчасово відсутніх членів сім`ї " є запис про вибуття "в РА ХІ.88" та по поверненню записано "із РА ХІ.90".

Вказані відомості також наведені в акті перевірці документів, наданих для призначення пенсії згідно Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи №1700-1102-1/3292 від 12.05.2023.

Відтак, не знайшли свого підтвердження висновки сторони позивача, що у погосподарській книги №2 за 1986-1990 роки, наявні відомості, що позивач проживав в с.Біловіж з 01.01.1986 по листопад 1988 року (вибув на службу в РА). Наявна лише інформація "Коростишевськ педучил. 1984", запис про вибуття "в РА ХІ.88", в тому числі робота у Біловізькій середній школі.

Відповідно до диплому НОМЕР_1 слідує, що позивач з 01.09.1984 по 22.06.1988 рік навчався в Коростишівському педагогічному училищі, територія якого не відноситься до радіоактивно забрудненої зони.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач проходив військову службу з 21.11.1988 по 19.11.1990.

Відомостей про те, що в період навчання та служби позивач проживав у с. Біловіж для суду не представлено.

А тому у суду немає підстав для неврахування інформації наведеної у довідці № 394 від 15.05.2023.

Крім того, підстава наведена стороною позивача з приводу того, що на недостовірність вказаної довідки вказує і та обставина, що позивач в період з 15.08.1988 по 10.11.1988 проживав в с.Біловіж та працював в Біловізькій середній школі, що підтверджується трудовою книжкою, судом відхиляється оскільки вказаний період роботи у с. Біловіж відповідачем зарахований до періоду роботи у зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджується оскаржуваним рішенням від 18.07.2023.

Враховуючи відсутність інших належних та допустимих доказів на підтвердження періоду постійного проживання (роботи) позивача на територіях радіоактивного забруднення, в тому числі рішень судів, довідок органів місцевого самоврядування (підприємств, установ, організацій) немає підстав для призначення пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону, як того вимагає Порядок.

Отже, у сукупності наведеного та за наслідками досліджених доказів, час проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення з моменту аварії до 1 січня 1993 року є недостатнім для переходу із пенсії по інвалідності на пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до абз. 5 п. 2 ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки відсутні у матеріалах справи належні та допустимі докази проживання чи роботи позивача, станом на 1 січня 1993 року не менше 3 років.

Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Відповідно до ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 27 березня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Д.П. Зозуля