Справа № 742/645/24
Суддя: ФЕТІСОВА Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/742/15/24
Єдиний унікальний № 742/645/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Прилуки адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 11 січня 2024 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Є.В. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016598, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Згідно даної постанови, 27 грудня 2023 року о 15 год. 52 хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 10,6 % (2,226 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або більше. 17 січня 2024 року позивач отримала вказану постанову засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №346, що підтверджується трекінком з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Позивач підтверджує, що є власником транспортних засобів MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу самоскид ROBUSTE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , проте, 27 грудня 2023 року даними автомобілями здійснювалося перевезення кукурудзи загальною вагою 25260 кг за маршрутом с.Давидівка Лубенького району м.Чорноморськ Одеської області. Вантажовідправником було ТОВ «ГЯДТ АГРО», а вантажоодержувачем ТОВ «ЛОДЖИСТЛІ» . Автомобільним перевізником, який виконував перевезення вантажу було ТОВ «ЮРС ТРАНС». Замовником ТОВ «Пирятинський делікатес». Водієм, який керував транспортним засобом ОСОБА_3 , що підтверджується відповідною товаро-транспортною накладною №1 від 27.12.2023. За таких обставин, оскільки позивач даними транспортними засобами під час перевезення вантажу не керувала; навантаження їх вантажем кукурудзи та прийняття вантажу до перевезення, не здійснювала, а загальна маса транспортних засобів із вантажем становила 40140 кг, тобто було відсутнє перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху, тому позивачем і подано до суду позов про скасування даної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення, стягнення сплаченого судового збору.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадженя у справі, призначено судове засідання, яке відкладено до 26 березня 2024 року.

Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову і просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Свої заперечення мотивують тим, що відомості, які враховуються Державною службою України з безпеки на транспорті під час розгляду справ про адміністративні правопорушення отримуються з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, ведення якого здійснюються уповноваженими посадовими особами Головного сервісного центру МВС. При цьому, внесенню до ЄДРТЗ підлягають лише власники транспортних засобів (фізичні та юридичні особи) або належні користувачі транспортних засобів, які й несуть відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, лише у випадку їх внесення до ЄДРТЗ. За відсутності відомостей про належного користувача у ЄДРТЗ, уповноваженій посадовій особі відповідача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, надаються відомості про особу за якою зареєстрований транспортний засіб. Шляхом отримання інформації з ЄДРТЗ було встановлено, що належним користувачем MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 . Оскільки на момент винесення постанови про адміністративне правопорушення відомості про належного користувача даного транспортного засобу в розумінні Порядку внесення відомостей про належного користувача, в ЄДРТЗ були відсутні, тому до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст.132-1 КУпАП було притягнуто особу за якою зареєстровано транспортний засіб. Крім того вказали, що товарно-транспортна накладна, не може беззаперечно свідчити про достовірність важення транспортного засобу та вантажу з боку позивача, тому посилання позивача на те, що перевезення позивачем товару відповідно до товарно-транспорних накладних, з урахуванням ваги автомобіля та причепа, виключає перевантаження транспортнинх засобів, вважають необґрунтованими.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, згідно письмової заяви позивач просила розгляд справи проводити без її участі, заявлені позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Згідно письмової заяви представника адвоката Підгорного К.Є. докази понесених судових витрат, пов`язані з розглядом справи нададуть в строки, передбачені абз.2 ч.7 ст.139 КАС України.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, категорично заперечила щодо його задоволення, посилаючись на обставини, викладені у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази в їх сукупності, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав:

27 грудня 2023 року о 15 год. 52 хв. за адресою М-03, км 81+000, Київська область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України, а саме: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 10,6 % (2,226 тон) при дозволеному максимальному навантаженні на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або більше.

Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей -5 шт.; спарені колеса -2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3600 мм, 2-3: 5610 мм, 3-4: 1300 мм; 4-5: 1300 мм; навантаження на вісь 1 -6950 кг, 2-10000 кг, 3-9050 кг, 4 9150 кг; 5-9450 кг; загальна маса -44600 кг.

11 січня 2024 року старший державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Є.В. винесла постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016598, якою притягнуто ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Відповідно до Свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 та СТО №369684, транспортні засоби MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп самоскид ROBUSTE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належать ОСОБА_1 .

Згідно копії товарно-транспортної накладної №1 від 27 грудня 2023 року, повна маса автомобіля MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричепу НОМЕР_4 , після завантаження складала 40140 кг.

Згідно копій матеріалів інформаційних файлів створених системою за допомогою технічних засобів, в автоматичному режимі зафіксовано транспортні засоби MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом. Місце фіксації: М-03, км 81+000, Київська область, технічним засобом WIM 3.3.

Відповідно до Свідоцтв про повірки законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №23-21/000193, №23-21/000194, №23-21/000195, №23-21/000196, №35-02/1133, №35-02/1134, №35-02/1135, №35-02/1136, №22-01/28967, №22-01/28968, №22-01/28969, №22-01/28970, координатний засіб вимірювання «Інформаційно-телекомунікаційна система (ІТС) «Автоматизована система зважування ТЗ в русі (WIM). Підсистема габаритного контролю транспортних засобів» Зав.№М-03 Київ-Харків-Довжанський, км 81+000/ WIM 3/ GPS: 50.261979, 31.519412.., відповідає вимогам Технічного регламенту вимірювальної техніки, затвердженого Постановою КМУ від 24.02.2016 №163. Чинні до жовтня 2024 року.

У відповідності до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Укртрансбезпеку, шляхом реорганізації (злиття) Державної інспекції з безпеки на морському та річковому транспорті та Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 (далі - Положення № 103), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

У силу вимог підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення № 103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

З наведеного вбачається, що відповідач виконує функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Отже, положеннями чинного законодавства визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати від 12 лютого 2020 року у справі № 917/210/19.

Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

У відповідності до абзацу чотирнадцятого частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зчастиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Так, єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

У відповідності до пункту 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Наведеними правовими нормами визначені повноваження Укртрансбезпеки щодо контролю за рухом транспортних засобів з перевищенням габаритно-вагових параметрів, а також порядок здійснення такого контролю.

При цьому, участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на вісі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

У свою чергу, стаття 132-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною другою ст. 132-1 КУпАП закріплено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %.

Дія частини другої цієї статті поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

З матеріалів справи вбачається, що відносно позивача 11 січня 2024 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Теслюк Є.В. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00016598, у зв`язку з перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст.14-3 КУпАП адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

З огляду на вказане, враховуючи, що транспортні засоби MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричеп самоскид ROBUSTE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належать на праві власності саме позивачу, відтак вказана особа є належною особою для притягнення останньої до адміністративної відповідальності за правопорушення згідно частини другою статті 132-1 КУпАП.

В даному випадку, вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 3.3.

Факт проїзду транспортного засобу MAN TGX 18.440, д.н.з. НОМЕР_1 та спеціалізованого напівпричепу самоскид ROBUSTE, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на вказаній у постанові ділянці дороги, а саме за адресою: М-03, км 81+000, Київська область, позивачем не оспорюється.

Згідно пункту 7 Порядку №1174 фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Так, технічним засобом WIM 3.3. зафіксовано перевищення нормативних параметрів, зазначених п.22.5 ПДР України: навантаження на строєні осі транспортного засобу на 10,6% (2,226 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на строєні осі 21 тона та відстані між осями 1,3 м або менше.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог не наведено обставин, які б свідчили про наявність обґрунтованого сумніву щодо несправності технічного засобу, яким проводилось вимірювання навантаження в автоматичному режимі.

Як в судовому засіданні, так і у письмовому відзиві, представник відповідача зазначив, що перевищення нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху було встановлено із врахуванням вимірів із урахуванням похибки вагових та габаритних параметрів зазначеного вище транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортного засобу на ділянці автомобільної дороги.

Відсоткове значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка відповідно до ДСТУ ОLML R 134-1:2010 складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу, та 16 % щодо навантаження на осі.

Враховуючи можливу максимально дозволену похибку автоматичного комплексу габаритно-вагового контролю, відсоткове перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу здійснюється за формулою:

*% перевищення = ((Хфакт - Хнорм - похибка пристрою)/Хнорм)*100%, де

Хфакт - фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр);

Хнорм - нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР.

Похибка пристрою - регламентовано-допустима похибка вимірювального пристрою параметрів габариту або ваги у відсотках відповідно до ДСТУ OIML R 134-1:2010, помножена на Хфакт (при розрахунку використовується у натуральних одиницях (тонна або міліметр).

Отже, розрахунок відсоткового перевищення навантаження на здвоєні осі транспортного засобу виглядає так:

(27650 кг 21 000 кг) 16%*27650 кг)/21000 кг)*100%=10,6%

На переконання суду розміри відсотків перевищення 10,6 %, отримані в результаті даних розрахунків, відповідають зазначеному в постанові.

За таких обставин позивачем при здійсненні перевезення вантажу порушено п.22.5 Правил дорожнього руху.

При цьому суд звертає увагу на тому, що завантажуючи вантажний автомобіль в межах дозволеної фактичної маси, перевізник зобов`язаний враховувати дозволені навантаження на осі транспортного засобу, нерівномірний розподіл маси вантажу на осі, зміну маси транспортного засобу та можливе перевищення вагових параметрів після здійснення заправки автомобіля пальним, та використовувати, в таких випадках, транспортний засіб з відповідними технічними параметрами.

Наявна ж у позивача товарно-транспортна накладна не є належним доказом, який підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні відомості про найменування органу та посадової особи, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте у справі рішення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак, технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності, а також дату та час фіксації здійснення вимірювання, повну масу транспортного засобу, навантаження на осі.

Відповідно зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення, постанова містить усі передбачені положеннями ст.283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст.283 КУпАП та Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512, підписана шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки.

За таких обставин подія та склад адміністративного правопорушення належним чином встановлені та відображені у оскаржуваній постанові.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finland від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Ruiz Torija v. Spain від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

За встановлених у справі обставин та з урахуванням того, що факт порушення позивачем ПДР підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд вважає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені КУпАП, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо та своєчасно, зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283-284 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкцій вказаних статтей.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 286 КАС України, ст. ст. 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті, місцезнаходження: м.Київ, пр.-т Перемоги, буд.14.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА