Справа № 120/10479/23
Суддя: Моніч Б.С.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/10479/23

Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна

Суддя-доповідач: Моніч Б.С.

26 березня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Моніча Б.С.

суддів: Залімського І. Г. Кузьмишина В.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ, КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії щодо відмови у переведенні з пенсії за віком на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком у відповідності з Законом України "Про державну службу";

- зобов`язати зарахувати до стажу державної служби час роботи позивача на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду у період з 03.08.1984 року по 16.04.1991 року, на посаді державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора Державної податкової інспекції по Погребищенському району у період з 05.06.2004 року по 01.02.2002 року, на посадах консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради, завідувача відділу юридичного забезпечення діяльності районної ради, начальника відділу правового та кадрового забезпечення Погребищенської районної ради у період з 16.08.2002 по 01.05.2016 року, час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях з 28.05.1976 року по 07.06.1978 року та перевести з пенсії за віком призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 23.06.2023 року, виходячи з розрахунку 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, відповідно до довідок Вінницької РДА ( правонаступника Погребищенської РДА) від 15.06.2023 року №01-33/910, від 15.06.2023 року №01-33/911.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області та звернувся з заявою про переведення його на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, однак за наслідком розгляду його заяви відповідачем протиправно відмовлено у переведенні з підстав того, що заявник не має необхідного страхового стажу державної служби.

ІІ. ЗМІСТ РІШЕНННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №14 від 29.06.2023 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби періоди роботи з 04.05.2005 р. по 18.01.2021 р.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.06.2023 р. і прийняти рішення із урахуванням правових висновків суду.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 715, 74 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку та отримує пенсію за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 позивач працював зокрема:

- з 03.08.1984 по 16.04.1991 - на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду,

- з 16.04.1991 по 16.06.1992 - на посаді державного податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі,

- з 17.06.1992 по 10.08.1992 - на посаді старшого податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі,

- з 16.08.2002 по 03.05.2005 року на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради,

- з 04.05.2005 по 18.01.2021 на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення Погребищенської районної ради.

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2018 року №265 позивач проходив дійсну військову службу у Збройних силах в період з 28.05.1976 по 07.06.1978.

23.06.2023 р. ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про переведення його з одного виду пенсії на інший, а саме, на пенсію державного службовця, відповідно до Закону України "Про державну службу".

За екстериторіальністю заяву передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №14 від 29.06.2023 р. відмовлено позивачу у переведенні з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Зокрема в рішенні вказано, що у позивача відсутній необхідний стаж на посадах державної служби. Так, у спірному рішенні зазначено, що ОСОБА_1 працював з 03.08.1984 р. по 16.04.1991 р. на посаді судового виконавця в народному суді МЮУ, з 16.04.1991 р. по 10.08.1992 р. на посаді державного податкового інспектора ДПІ в Погребищенському районі, що не підтверджено відповідними документами віднесення посад до відповідних категорій посад державних службовців. З 05.06.2001 р. по 01.02.2002 р. працював на посаді начальника юридичного відділу Погребищенської районної державної адміністрації, з 16.08.2002 р. по 18.01.2021 р.- на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради, з 19.01.2021 по 11.02.2021 на посаді начальника юридичного відділу Погребищенської міської ради, з 12.02.2021 по 11.03.2023 - на посаді спеціаліста Погребищенської міської ради. Загальний страховий стаж на момент звернення складає 46 років 9 днів, стаж на посадах державної служби, станом на 01.05.2016 року складає 7 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії згідно Закону України "Про державну службу".

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся до суду з позовом.

IV. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Суд першої інстанції дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення №14 від 29.06.2023 р., оскільки один період, а саме період роботи з 04.05.2005 р. по 18.01.2021 р. на посаді завідувача відділу юридичного забезпечення, відповідачем не зараховано протиправно.

При цьому суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для зарахування до стажу державної служби періоду військової служби з 28.05.1976 по 07.06.1978, періодів роботи на посаді судового виконавця в період з 03.08.1984 по 16.04.1991, на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення в Погребищенській районній раді з 16.08.2002 по 03.05.2005, на посаді державного податкового інспектора державної податкової інспекції в Погребищенському районі з 16.04.1991р. по 10.08.1992 р.

Беручи до уваги, що період з 04.05.2005 р. по 18.01.2021 р. безпідставно не зараховано до стажу та відсутність у суду відомостей стосовно стажу державної служби позивача із урахуванням зарахованого стажу, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.06.2023 р. і прийняти відповідне рішення.

V. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що період військової служби з 28.05.1976 по 07.06.1978, періоди роботи на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду в період з 03.08.1984 по 16.04.1991, на посаді державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора Державної податкової інспекції по Погребищенському районі з 16.04.1991 по 10.08.1992, на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради з 16.08.2002 по 04.05.2005 також підлягають зарахуванню до стажу державної служби позивача.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість прийнятого судом першої інстанції рішення, та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

VI. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Апеляційний суд, перевіривши доводи апеляційної скарги, виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених ст. 308 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з наступного.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII (далі - Закон №889), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 року (далі - Закон №3723).

Частиною 1 статті 37 Закону №3723 встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною 1 цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058 особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №889 та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Після 01.05.2016 року (дата набрання чинності Законом №889) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723 лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, та мають передбачені частиною 1 статті 37 Закону №3723 вік і страховий стаж.

Пунктом 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723 у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

З аналізу викладених вище норм висновується, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723 після 01.05.2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону №3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 року у справі №822/524/18, Верховного Суду від 02.04.2020 року у справі №687/545/17.

Згідно пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

До набрання чинності Закону №889 стаж державної служби обчислювався відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (далі - Порядок №283).

Отже, стаж державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 року обчислюється відповідно до законодавства, яке діяло раніше, та на тих умовах і в порядку, що були ним передбачені.

Щодо відмови відповідача в зарахуванні позивачу до стажу державної служби періоду проходження військової служби у Збройних силах та інших військових формуваннях з 28.05.1976 по 07.06.1978, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 № 2232-XII, відповідно до якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 3 Порядку № 283 передбачено, що час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях, включається до стажу державної служби.

Вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 14.11.2018 у справі № 686/8090/17.

Відтак, віднесення періоду військової служби до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, є певною соціальною гарантією військовослужбовців, а тому повинна застосовуватись поряд із положенням Закону України "Про державну службу".

Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.02.2018 року №265 позивач проходив дійсну військову службу у Збройних силах в період з 28.05.1976 по 07.06.1978.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що період проходження позивачем військової служби не підлягає зарахуванню до стажу державної служби.

Не погоджується колегія суддів і з відмовою відповідача щодо зарахування до стажу державної служби позивача періоду роботи на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду у період з 03.08.1984 року по 16.04.1991 року та зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах державних службовців у державних органах, передбачених у статті 25 Закону України "Про державну службу", а також на посадах, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад державних службовців та на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до статті 67 Закону УРСР "Про судоустрій" від 05.06.1981 №2022-Х структура і штатна чисельність апарату районного (міського) народного суду затверджуються начальником відділу юстиції виконавчого комітету обласної, Київської міської Ради народних депутатів у межах штатної чисельності і фонду заробітної плати, встановлюваних Міністром юстиції Української РСР.

Тобто, організаційне керівництво (в тому числі і питання кадрового забезпечення) районними (міськими) народними судами у спірний період здійснювалося відповідними відділами юстиції виконавчого комітету відповідних обласних Рад.

За змістом підпункту 3 пункту 2 Порядку №283 до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР згідно з додатком.

Згідно з переліком державних органів колишніх УРСР та інших республік, а також колишнього СРСР, період роботи в яких на посадах керівних працівників і спеціалістів зараховується до стажу державної служби відносяться, зокрема, виконавчі комітети місцевих Рад депутатів трудящих, Рад народних депутатів, їх управління, самостійні відділи, інші структурні підрозділи. Згідно з Указом Президії Верховної Ради Української PCP "Про відділи і управління виконавчих комітетів обласних, районних сільських, районних у містах Рад народних депутатів Української PCP" управління юстиції входило в структуру виконавчих комітетів обласних рад народних депутатів.

Документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи (пункт 4 Порядку №283).

Відповідно дані позивача щодо періоду роботи в Погребищенському районному суді з 03.08.1984 по 16.04.1991 належно підтверджені записами про роботу у трудовій книжці, що міститься в матеріалах справи.

Зі змісту викладеного слідує, що до стажу державної служби позивача слід зарахувати період роботи в Погребищенському районному суді з 03.08.1984 по 16.04.1991.

Стосовно періоду роботи позивача на посадах державного податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі з 16.04.1991 по 16.06.1992 та старшого податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі з 17.06.1992 по 10.08.1992 колегія суддів зазначає наступне.

Закон України "Про державну службу" 3723-XII, який визначав загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працюють в державних органах та їх апараті прийнято 16 грудня 1993 року.

Згідно статті 1 цього Закону державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України від 04.12.1990 № 509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (далі - Закон № 509-ХІІ).

Так, відповідно до статті 1 Закону № 509-ХІІ (в редакції, чинній на час роботи позивача) Державна податкова служба в Українській РСР створюється при Раді Міністрів Української РСР у складі Головної державної податкової інспекції Української РСР і державних податкових інспекцій по областях, районах, містах і районах у містах.

Відповідно до статті 2 Закону № 509-ХІІ головним завданням державної податкової інспекції визначалося забезпечення додержання законодавства про податки, повний облік всіх платників податків та інших обов`язкових платежів у бюджет, здійснення контролю і забезпечення правильності обчислення та сплати цих платежів.

Відповідно до статті 6 Закону № 509-ХІІ видатки на утримання державних податкових інспекцій визначаються Радою Міністрів Української РСР і фінансуються з республіканського бюджету.

Рада Міністрів Української РСР встановлює для працівників державних податкових інспекцій персональні звання, спеціальну форму та відзнаки.

Статтею 16 Закону № 509-ХІІ зазначалося, що працівники державних податкових інспекцій при виконанні службових обов`язків є представниками держави і охороняються законом нарівні з працівниками правоохоронних органів.

Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що посадові особи податкової служби, є державними службовцями зі спеціальним статусом, тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

Слід зазначити, що Верховний Суд України раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 08 жовтня 2013 року у справі №21-275а13 зазначив, що аналіз положень статті 37 Закону № 3723-XII, Закону №509-ХІІ дає підстави вважати, що посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ.

При цьому, аналогічний підхід застосування наведених норм права висловлений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 03 липня 2018 року (справа №586/965/16-а), та у постанові від 18 березня 2021 року у справі №500/5183/17, згідно з якими посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, є правильним.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що період роботи позивача на посадах державного податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі з 16.04.1991 по 16.06.1992 та старшого податкового інспектора Державної податкової інспекції у Погребищенському районі з 17.06.1992 по 10.08.1992 підлягає зарахуванню до стажу роботи державної служби.

Стосовно періоду роботи з 16.08.2002 по 01.05.2016 на посадах в органах місцевого самоврядування, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07 червня 2001 року № 2493-III (далі Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

В статті 2 Закону № 2493-III визначено поняття посадової особи місцевого самоврядування. Так, посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.

Згідно з статтею 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Відповідно до частини 7 статті 21 Закону № 2493-III (в редакції станом на 01 травня 2016 року) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 46 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 229 від 25 березня 2016 року, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом № 889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі Порядок № 283).

Згідно із пунктом 2 Порядку № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

Порядок №283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою № 229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.

Згідно з п. 4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до статті 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 №2493-III (далі Закон №2493-ІІІ), в органах місцевого самоврядування встановлюються такі категорії посад, зокрема,

шоста категорія - посади керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів міських (міст районного значення), сільських, селищних рад, керівників структурних підрозділів виконавчого апарату районних та секретаріатів районних у містах Києві та Севастополі рад та їх заступників, керівників управлінь, відділів та інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст районного значення), районних у містах рад та їх заступників, помічників голів, радників, консультантів, начальників секторів, головних бухгалтерів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст обласного значення та міста Сімферополя) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1441 від 26 жовтня 2001 р. "Про віднесення посад органів місцевого самоврядування до відповідних категорій посад" віднесено існуючі в органах місцевого самоврядування посади зокрема до таких категорій посад:

шоста категорія - посади керівників відділів сільських, селищних рад, заступників керівників відділів у складі управлінь міських (міст - обласних центрів та м. Сімферополя) рад, помічників голів, радників, консультантів, спеціалістів управлінь, відділів, інших структурних підрозділів виконавчих органів міських (міст - обласних центрів і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад;

сьома категорія - посади радників, консультантів, спеціалістів виконавчих апаратів районних рад.

Згідно трудової книжки позивач в період з 16.08.2002 р. по 03.05.2005 р. займав посаду консультанта з питань юридичного забезпечення в Погребищенській районній раді, 16.08.2002 року прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування, з 04.05.2005 р. по 18.01.2021 р. позивач обіймав посаду завідувача відділу юридичного забезпечення діяльності районної ради, з 04.05.2005 йому присвоєно 12 ранг посадової особи місцевого самоврядування, а з 02.06.2009 - 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування.

При цьому в позовній заяві позивач просив зокрема зарахувати йому до стажу державної служби час роботи в органах місцевого самоврядування саме по 01.05.2016.

Таким чином, колегія суддів вважає, що період роботи позивача з 16.08.2002 по 03.05.2005 на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення в Погребищенській районній раді та з 04.05.2005 по 01.05.2016 на посаді завідувача відділу юридичного забезпечення діяльності районної ради має бути враховано у стаж роботи позивача на посадах державної служби.

За таких обставин, враховуючи, що станом на 01.05.2016 позивач працював на посадах, які відносяться до посад державної служби, а саме працював на посаді завідувача відділу юридичного забезпечення діяльності районної ради та станом на цю дату мав понад 10 років стажу державної служби, то відповідно позивач має право на переведення його на пенсію державного службовця за ст.37 Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.

Як встановлено судом, фактичною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №889 є відсутність у нього права на таке переведення, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Втім, колегія суддів не погоджується з такою позицією пенсійного органу, оскільки як було встановлено, стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 року становив більше 10 років.

Згідно статті 22 Конституції України закріплені права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відтак, враховуючи обставини справи та виходячи з аналізу приписів норм чинного законодавства, колегія суддів доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість доводів відповідача про те, що стаж роботи позивача не може бути зарахований як стаж державного службовця, який за наявності останнього дає право на призначення пенсії державного службовця.

Вказане вище в сукупності свідчить про протиправність та необґрунтованість рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №14 від 29.06.2023 р.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання перевести його на пенсію відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" з 23.06.2023 року, суд зазначає таке.

Згідно із ч.2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, враховуючи Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, вимоги ч.3 ст.2 КАС України, вимоги щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України призначити позивачу відповідну пенсію є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

А тому позовні вимоги слід задовольнити шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати до стажу державної служби позивача період військової служби з 28.05.1976 по 07.06.1978, періоди роботи на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду в період з 03.08.1984 по 16.04.1991, на посаді державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора Державної податкової інспекції по Погребищенському районі з 16.04.1991 по 10.08.1992, на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради з 16.08.2002 по 04.05.2005, на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення Погребищенської районної ради з 04.05.2005 по 01.05.2016 та повторно розглянути заяву позивача від 23.06.2023 про переведення його на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", з урахуванням висновків суду, наведених у даному рішенні.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Отже, висновки суду першої інстанції по суті спору не в повній мірі відповідають встановленим у справі обставинам, що призвело до неправильного її вирішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення позову.

Відповідно до частин 1, 6 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір в розмірі 1610,40 грн сплачений позивачем за подачу апеляційної скарги та судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 1073,60 грн в повному обсязі підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

VII. ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до частини 3 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з пункту 4 частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області №14 від 29.06.2023 р.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу державної служби період військової служби з 28.05.1976 по 07.06.1978, періоди роботи на посаді судового виконавця Погребищенського районного суду в період з 03.08.1984 по 16.04.1991, на посаді державного податкового інспектора, старшого державного податкового інспектора Державної податкової інспекції по Погребищенському районі з 16.04.1991 по 10.08.1992, на посаді консультанта з питань юридичного забезпечення діяльності Погребищенської районної ради з 16.08.2002 по 04.05.2005, на посаді начальника відділу правового та кадрового забезпечення Погребищенської районної ради з 04.05.2005 по 01.05.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.06.2023 про переведення його на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу" і прийняти рішення із урахуванням правових висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Моніч Б.С.

Судді Залімський І. Г. Кузьмишин В.М.