Справа № 308/946/24
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/946/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2024 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , до

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, , адреса: вул. Федора Ернста, 3, м.Київ, 02000 в особі Управління патрульної поліції у Закарпатській області, вул. Олега Кошового, 2, м. Ужгород, 88006,

про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в особі Управління патрульної поліції у Закарпатській області про скасування постанови поліцейського УПП бат. ТОР роти 2 взводу Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Суботіна Максима Васильовича від 03.01.2024 № 1283039 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17,00 грн за ч. 1 ст. 178 КУпАП.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказує на те, що оскаржувана постанова є незаконною, з огляду на те, що в ній відсутнє посилання на докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Двадцять сьомого лютого 2024 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній, зокрема посилається на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, відмінність понять "стану сп`яніння" та "п`яного вигляду". На переконання выдповідача, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обгрунтованість заявлених позовних вимог. Інспектори патрульної поліції діяв відповідно до вимог чинного законодавства.

П`ятого березня 2024 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій, зокрема, останній звертав увагу на те, що відеозапис події, долучений до постанови, не містить фіксації вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

Одинадцятого березня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він обгрунтовував дії, які можуть утворювати об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП.

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та раніше поданій відповіді на відзив.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази, суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1 статті 178 КУпАП, розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Приписами статті 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення громадського порядку, зокрема передбачені частинами першою і другою статті 178 КУпАП.

Згідно з ст.ст. 245, 246 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

З оскаржуваної постанови серії ЕГА № 1283039 вбачається, що 03.01.2024 в м. Ужгороді по вул. Швабській, 54, ОСОБА_1 перебував у громадському місці у п`яному вигляді та своєю поведінкою ображав людську гідність і громадську мораль, що виражалось у розхитуванні даної особи та неохайному вигляді, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП. Даною постановою на позивача накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17,00 гривень.

Жодного посилання на які-небудь докази, які підтверджують викладені у постанові обставин, постанова не містить.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 24.01.2023 у справі № 428/2769/17 (№ К/9901/1667/17), у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, наданий відповідачем відеофайл не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

За таких обставин, долучений представником відповідача відеозапис є недопустимим доказом, оскільки в самій постанові відсутнє посилання на даний відеозапис та технічний засіб, за допомогою якого він здійснений.

Більше того, при відтворенні даного відеозапису, не було виявлено фактичних даних, які свідчать про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного праовпорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, а саме появи останнього в громадському місці у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

За визначенням ст.ст. 73, 74 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими іншими засобами доказування.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

У рішенні від 21.07.2011 року у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, так як відповідач не довів суду належними та допустимими доказами вчинення позивачем правопорушення, та не подав належних та допустимих доказів на обґрунтування своїх заперечень.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На думку суду, при винесенні оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення положення ст.ст. 251, 252, 280, 283 КУпАП не були дотримані та не були враховані обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин суд вважає, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 178 КУпАП, відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції належить стягнути на користь позивача 1211,20 грн на відшкодування понесених ним витрат по сплаті судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії ЕГА № 1283039 від 03.01.2024 року, винесену поліцейським УПП батальйону ТОР роти № 2 взводу Управління патрульної поліції в Закарпатській області капрала поліції Суботіна Максима Васильовича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 гривень - скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції України 1211,20 грн. (тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок ) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева