Справа № 380/23623/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/23623/23 пров. № А/857/25013/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Качмара В.Я., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року (ухвалене головуючим суддею Морська Г.М. у м. Львові) у справі № 380/23623/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Адміністративно технічне управління» про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила:

визнати дії Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» протиправними щодо:

надання неповної, неточної і недостовірної інформації у листах за № 2410-вих-109596 від 09.12.2022, № 2410-07-277 від 31.01.2023, № 2410-07-500 від 28.02.2023; несвоєчасного надання відповідей на запити від 23.01.2023, 16.02.2023, 17.02.2023 та 18.02.2023;

віднесення запитуваної мною інформації до інформації з обмеженим доступом і відмови у задоволенні запитів від 23.01.2023, 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023 на інформацію; ненадання інформації на запити від 23.01.2023, 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023;

зобов`язати Комунальне підприємство «Адміністративно - технічне управління» у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили надати інформацію на запити від 23.01.2023, 16.02.2023, 17.02.2023 та 18.02.2023 про надання публічної інформації, а саме:

завірену належним чином копію затвердженого положення про відділ нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» у редакції, чинній на дату подання запиту від 16.02.2023;

прізвище, ім`я, по - батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління», яким проведено 07.12.2022 о 15 год. 50 хв. обстеження території на вулиці Замковій у місті Львові;

завірені належним чином копії документів, що підтверджують факт проведення 07.12.2022 о 15 год. 50 хв. інженером з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» обстеження території на вулиці Замковій у місті Львові.

В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що вона неодноразово зверталась до Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» із запитами про надання публічної інформації від 23.01.2023, 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023. Стверджує, що 06.04.2023 на її поштову адресу надійшов лист Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління», датований 28.02.2023 за №2410-07-500, проте відправлений простою кореспонденцією 02.04.2023 (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) як узагальнена відповідь на зазначені вище запити. Позивачка зазначає, що відповідач неправомірно відмовив їй у наданні частини запитуваної інформації, неправомірно відніс запитувану інформацію до інформації з обмеженим доступом, несвоєчасно надав відповідь на запити, а надана відповідь є неповною, неточною і недостовірною.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 16.11.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» щодо несвоєчасного надання відповіді ОСОБА_1 на запити про надання публічної інформації від 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023. Визнано протиправними дії Комунального підприємства «Адміністративно-технічне управління» щодо надання ОСОБА_1 неповної інформації на запит про надання публічної інформації від 18.02.2023. Зобов`язано Комунальне підприємство «Адміністративно-технічне управління» повторно розглянути запит про надання публічної інформації ОСОБА_1 від 18.02.2023 та надати відповідь із урахуванням висновків суду у цій справі. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходи з того, що позивачем пропущено строки звернення до суду в частині оскарження відповідей на запити позивача, які подано та отримано в грудні 2022 та січні 2023.

Щодо оскарження відповіді на запит від 16.02.2023 то суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідь на запит ОСОБА_1 від 16.02.2023 надана у повному обсязі, оскільки останній надана завірена копія положення про відділ нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» на 3х аркушах.

Щодо оскарження відповіді на запит від 17.02.2023, то суд зазначив, що прізвище, ім`я по батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» є його персональними даними та не можуть бути розголошені у даному випадку без його згоди.

Щодо оскарження відповіді на запит від 18.02.2023 то суд першої інстанції дійшов висновку, що копії жодного документа на підтвердження проведення заходу нагляду за станом благоустрою 07.12.2022 о 15 год. 50 хв. інженером з об`єктивного контролю позивачці відповідачем не надано, а відповідь не містить інформації, що будь-які документи під час проведення заходу не складались, відтак зобов`язав надати відповідь із урахуванням висновків суду у цій справі.

Разом з цим, суд першої інстанції встановив, що відповідач несвоєчасно надав відповіді ОСОБА_1 на запити про надання публічної інформації від 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови в задоволенні позову та в цій частині прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, а саме із позову, ОСОБА_1 стверджує: «… У грудні 2022 року на мою поштову адресу від відповідача надійшла роздруківка електронного вихідного документа № 2410-вих-109596 від 09.12.2022, якою мене повідомив, що працівником Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» з метою опрацювання моєї заяви проведено обстеження території на вул. Замковій і порушень правил благоустрою, реагування на які передбачене повноваженнями підприємством, при обстеженні не виявлено.

24.01.023 на офіційну електронну адресу відповідача мною було надіслано запит від 23.01.2023 щодо надання інформації про дату і час обстеження території на вул. Замковій у м. Львові , а також відомості про працівника Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» (прізвище, ім`я, по - батькові, назва посади), яким проведено зазначене обстеження.

Листом - відповіддю за №2410-07-277 від 31.01.2023 Комунальне підприємство «Адміністративно - технічне управління» відмовило мені у наданні персональних даних інженера (прізвище, ім`я, по - батькові) повідомивши, що відповідно до ст. 32 Конституції України, ст. 21 Закону України «Про інформацію» ст. 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не допускається поширення конфіденційної інформації…».

Крім цього, 20.02.2023 ОСОБА_1 надіслала електронною поштою Комунальному підприємству «Адміністративно - технічне управління» наступні запити про надання публічної інформації:

від 16.02.2023, у якому зазначила: «Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» прошу надати завірену належним чином копію затвердженого положення про відділ нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління»»;

від 17.02.2023, у якому зазначила: «Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», в доповнення до листа - відповіді № 2410-07-277 від 31.01.2023, прошу повторно надати відомості про працівника Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління», а саме прізвище, ім`я, по - батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою, яким проведено обстеження території на вулиці Замковій у м. Львові, оскільки згідно з частиною другою статті 5 Закону України «Про захист персональних даних» не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, яка займає посаду, пов`язану з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень»;

від 18.02.2023, у якому зазначила: «Відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», в доповнення до листа - відповіді № 2410-07-277 від 31.01.2023, прошу надати завірені належним чином копії документів, що підтверджують факт проведення 07.12.2022 о 15 год. 50 хв. інженером з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою відповідь Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» обстеження території на вулиці Замковій у м. Львові».

Листом від 28.02.2023 за № 2410-07-560 Комунальне підприємство «Адміністративно -технічне управління» надало ОСОБА_1 відповідь на запити від 16.02.2023, 17.02.2023, 18.02.2023 наступного змісту: «… На Ваші запити на надання публічної повідомляємо наступне. Ретельно розглянувши Ваші запити, в межах компетенції повідомляємо, що 07.12.2022 інженером з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою комунального підприємства «Адміністративно- технічне управління» було проведено обстеження території на вул. Замковій у м. Львові та не зафіксовано порушень в сфері благоустрою міста. В свою чергу повідомляємо, що посада «інженер з об`єктивного контролю за станом благоустрою» не відноситься до посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових осіб, а відтак персональні дані про неї не можуть бути розголошено, так як відносяться до конфіденційної інформації. Натомість, на Ваш запит надаємо Вам завірену копію положення про відділ нагляду за станом благоустрою комунального підприємства «Адміністративно- технічне управління»…».

Позивач, вважаючи, що такі відповіді на запити є несвоєчасними, неповними, неточними і недостовірними, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Щодо доводів апелянта, що нею не пропущено строки звернення до суду в частині позовних вимог то такі дослідженні судом першої інстанції в повній мірі та неспростовані ОСОБА_1 , оскільки відповіді на запити від грудня 2022 та січня 2023 року, остання отримала у грудні 2022 та січні 2023, що підтверджено в позовній заяві, а до суду звернулася лише в жовтні 2023 року, тобто з порушенням шестимісячного строку встановленого ст. 122 КАС України.

Щодо позовних вимог в частині надання відповідей на запити від 16.02.2023 та 17.02.2023 то варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до преамбули Закону України «Про доступ до публічної інформації» цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Згідно ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 цього Закону визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно зі ст. 4 зазначеного Закону доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону доступ до інформації забезпечується шляхом, зокрема, надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями ч. 4 ст. 13 цього Закону встановлено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

Статтею 19 цього Закону передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з ст.20 згаданого Закону розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Аналіз наведених положень вказує на те, що право на доступ особи до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а й право на своєчасність її отримання.

Згідно роз`яснень, наведених у довідці ВАС України від 01.06.2013 про вивчення та узагальнення практики застосування адміністративними судами положень Закону України «Про доступ до публічної інформації», за визначенням «публічна інформація» можна виокремити такі ознаки публічної інформації:

1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством;

2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація;

3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації;

4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків;

5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

У разі відсутності перелічених ознак в інформації, така інформація не належить до публічної.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Відтак, публічною інформацією є наявна відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях вся інформація, що перебуває у володінні суб`єктів владних повноважень, тобто органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, органів влади Автономної Республіки Крим, інших суб`єктів, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Причини відмови в задоволенні запиту на інформацію визначені в ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Зокрема, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону (ч.1 цієї статті).

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації (ч.2 цієї статті).

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.3 вказаної статті).

Водночас, частиною 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог («трискладовий тест»):

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошення інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Відсутність висновку розпорядника інформації щодо наявності хоча б однієї зі згаданих трьох підстав «трискладового тесту» означає, що законних підстав для обмеження доступу до інформації немає, а відмова у доступі до публічної інформації є необґрунтованою.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що у запиті від 16.02.2023 ОСОБА_1 просила надати завірену належним чином копію затвердженого положення про відділ нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління».

Із відповіді Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» від 28.02.2023 № 2410-07-560 слідує, що позивачці надана завірена копія положення про відділ нагляду за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» на 3х аркушах.

Відтак відповідь на запит від 16.02.2023 надана у повному обсязі.

Разом з цим, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції, що вважає помилковим твердження позивачки, що дата засвідчення копії положення 07.11.2022 впливає на зміст документа, оскільки саме положення затверджене директором Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» 12.02.2020, а будь-яких доказів того, що ця редакція, наданого позивачці положення, не співпадає із чинним - суду не надано.

А тому, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову в цій частині.

У запиті від 17.02.2023 ОСОБА_1 просила надати відомості про працівника Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління», а саме прізвище, ім`я, по - батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою відділу нагляду за станом благоустрою, яким проведено обстеження території на АДРЕСА_1 .

Відповідач у відповіді від 28.02.2023 № 2410-07-560 повідомив наступне: «… посада «інженер з об`єктивного контролю за станом благоустрою» не відноситься до посад, пов`язаних з виконанням функцій держави або органів місцевого самоврядування, посадових або службових осіб, а відтак персональні дані про неї не можуть бути розголошено, так як відносяться до конфіденційної інформації».

Надаючи оцінку позиціям сторін із цього питання, суд вважає за потрібне зазначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист персональних даних» від .01.06.2010 № 2297-VI (далі Закон № 2297-VI) персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Тобто прізвище, ім`я по батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» є його персональними даними.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.5 Закону № 2297-VI об`єктами захисту є персональні дані.

Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою. Не є конфіденційною інформацією персональні дані, що стосуються здійснення особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, посадових або службових повноважень.

Правовідносини зі створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-XII (далі - Закон № 2657-XII).

За ч. 1 статті 7 Закону № 2657-XII право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону № 2657-XII за змістом інформація поділяється на такі види, зокрема інформація про фізичну особу.

За ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону № 2657-XII інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом.

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 21 Закону № 2657-XII інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

Конфіденційною є інформація про фізичну особу, інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, а також інформація, визнана такою на підставі закону. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Згідно правових висновків Конституційного Суду України в рішенні від 20.01.2012 № 2- рп/2012 інформацією про особисте та сімейне життя особи (персональними даними) є будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За ч.ч. 1, 2 статті 14 Закону № 2297-VI поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Відповідач стверджує, що інженер не надавав свою згоду на поширення своїх персональних даних та вони не містяться у відкритих джерелах.

Враховуючи наведене, суд перошої інстанції дійшов вірного висновку, що прізвище, ім`я по батькові інженера з об`єктивного контролю за станом благоустрою Комунального підприємства «Адміністративно - технічне управління» є його персональними даними та не можуть бути розголошені у даному випадку без його згоди.

Будь-яких доказів того, що така інформація має бути розголошена в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини позивачкою суду не надано.

Відтак суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні позову у цій частині.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 16 листопада 2023 року у справі № 380/23623/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. Я. Качмар
З. М. Матковська