Справа № 400/521/24
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р. № 400/521/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,
провизнання протиправними та скасування наказів від 06.01.2024 № 46, від 10.01.2024 № 22 о/с; поновлення на посаді; стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 10.01.2024,
ВСТАНОВИВ:

Позивач- ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про:

-визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 46 від 06.01.2024 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників ВП№4 МРУПГУНП в Миколаївській області» а саме: звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

-визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 22 о/с від 10.01.2024 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.

-поновлення ОСОБА_1 , на посаді дільничного офіцера поліції сектора превенції відділення поліції №4 Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області,

-стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу з 10.01.2024р.

Позов обґрунтовано тим, що він не вчиняв дисциплінарного проступку, за вчинення якого його звільнено. Жовтневий районний суд не розглянув справу та не прийняв рішення за ч.1ст.173-2 КУпАП відносно позивача, що фактично скасовує підстави звільнення. Перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння не підтверджується ніякими доказами, конфлікту у нього з співмешканкою не було. Також відсутня послідовність застосування видів покарання та одразу застосовано найтяжче покарання.

Відповідач надав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову, оскільки висновками службового розслідування зафіксовано та доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Службове розслідування проведено відповідно до вимог чинного законодавства, вина позивача підтверджена, тому спірні накази прийнято правомірно та позов задоволенню не підлягає.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що у відзиві відповідач підкреслює, що позивач вчинив відносно своєї співмешканки домашнє насильство психологічного характеру, хоча жодних доказів, які підтверджували вказаний факт, окрім заяви та пояснення співмешканки не надано. Також зброя знаходилась у зачиненому сейфі, єдині ключи, які залишились знаходились у позивача, другий ключ зник три роки потому, скоріш всього їх викрала співмешканка. Хто саме відчинив сейф та переніс зброю не відомо. Вогнепальна зброя ТОЗ 17-01 на даний час знаходиться у позивача, зберігається у зачиненому сейфі, позивач не надав вказану зброю для перевірки так як підозрював, що її відповідач може якимось чином використати проти позивача в суді. Позивач зобов`язався надати її для перевірки після або по рішенню суду.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив:

З 30.11.2021, відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України «Про Національну поліцію»

старший лейтенант поліції ОСОБА_1 виконував основні обов`язки поліцейського.

Наказом ГУНП від 25.11.2021 № 770 о/с з 30.11.2021 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області з якої був звільнений наказом ГУНП від 10.01.2024 № 22 о/с.

Наказом начальника ГУНП в Миколаївської області від 06.01.2024 № 46 « Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників відділення поліції№ 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області» старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Наказом начальника ГУНП в Миколаївської області від 10.01.2024 № 22 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

У висновку службового розслідування зазначено, що 25.12.2023 до чергової частини ВП № 4 Миколаївського РУП зі спецлінії « 102» надійшло повідомлення громадянки ОСОБА_2 про те, що її співмешканець дільничний лейтенант поліції ОСОБА_1 вчиняє відносно неї домашнє насильство. З її слів останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, має зброю - пістолет, автомат (які саме заявниця не знає). Вказане повідомлення зареєстровано внесено до інформаційної комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» (далі - ІКС ІПНП) ВП № 4 Миколаївського РУП за № 7096 від 25.12.2023.

Для відпрацювання вказаного повідомлення на місце події направлено наряд групи реагування патрульної поліції .

У ході службового розслідування встановлено, що 25.12.2023 приблизно о 13:00 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прийшов додому після добового чергування на блокпосту «Баштан» та під час обіду у нього виник конфлікт з співмешканкою ОСОБА_2 на побутовому ґрунті, у ході якого старший лейтенант поліції ОСОБА_1 почав словесно ображати та погрожувати їй фізичним насиллям, чим спричинив емоційну невпевненість та міг завдати шкоди психічному та фізичному здоров`ю.

Після цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 залишив місце свого мешкання, та зі слів ОСОБА_2 , поїхав на власному автомобілі «DAEWOO LANOS», н/з НОМЕР_1 , у невідомому напрямку.

Під час опитування, працівниками УГІ ГУНП з використанням бодікамери, на місці події ОСОБА_2 , остання надала аналогічні пояснення за вказаною подією та зазначила, що конфлікт виник, тому що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 почав вживати спиртні напої, тілесних ушкоджень їй не наніс, а лише погрожував та ображав словесно, однак такі погрози вона сприйняла як реальні, оскільки вдома знаходилась вогнепальна зброя. Також вказала, що під час конфлікту перебувала спільна малолітня дитина ОСОБА_3 , 2018 року народження. Також повідомила, що у кімнаті під ліжком знаходиться зброя, яка зареєстрована за старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , а саме пістолет для відстрілу гумових куль не смертельної дії «Сафарі» калібру 9 мм (перебував у зарядженому стані) та рушниця мисливська ТОЗ 63 калібру 16мм (перебувала у розрядженому стані).

У зв`язку із чим, на місце події викликані працівники СКОЗ Миколаївського РУП, які вилучили вищезазначену зброю.

Однак, за місцем мешкання старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , встановлена відсутність вогнепальної зброї ТОЗ 17-01 (№ НОМЕР_2 ), яка також зареєстрована за останнім.

Під час здійснення заходів, у селі Мішково-Погорілове, Миколаївського району, виявлено автомобіль «DAEWOO LANOS» н/з НОМЕР_1 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , однак останнього на місці не було, а його мобільний телефон перебував поза зоною досяжності (вимкнений).

В цей же день, приблизно о 23:00 год. старший лейтенант поліції ОСОБА_1 прибув до місця, де залишив власний автомобіль «DAEWOO LANOS».

Після приїзду на місце працівників УГІ ГУНП, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 доставлено до КНП Миколаївської міської ради "Міська лікарня №1", де останній пройшов обслідування на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. За результатами огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора для вмісту алкоголю у видихаємому повітрі Драгер, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 - тверезий (тест № 3511 від 26.12.2023).

У подальшому, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 доставлено до адміністративної будівлі ВП №4 Миколаївського РУП, де відносно нього складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 173-2 КУпАП (серія ВАВ № 894140 від 26.12.2023) та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (серія АА № 336669) строком на 10 діб.

Під час спілкування з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 , останній не надав відомості про місцезнаходження вогнепальної зброї ТОЗ 17-01 (№ 28886), що зафіксовано на портативний відеореєстратор.

У зв`язку із тим, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 відмовився надати вогнепальну зброю ТОЗ 17-01 (№ НОМЕР_2 ) для перевірки, працівником СКОЗ ГУНП за даним фактом складено відповідний рапорт про необхідність постановки вказаної вогнепальної зброї до ІП «Кримінальна зброя», поданий керівництву ВП № 4 Миколаївського РУП.

Факт відсутності вказаної зброї зареєстровано до ІКС ІПНП ВП №4 Миколаївського РУП № 7103 від 26.12.2023.

Опитаний у ході службового розслідування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 25.12.2023 ініціатором конфлікту була співмешканка ОСОБА_2 із-за ревнощів. Під час конфлікту вони спілкувались на високих тонах. З метою припинення конфлікту він залишив місце мешкання, але про вказану подію нікому не повідомляв. Факт домашнього насилля зі свого боку не визнає. Під час опитування старший лейтенант поліції ОСОБА_1 в категоричні формі відмовився надавати відомості про місце перебування вогнепальної зброї ТОЗ 17-01 (№ 28886).

Працівниками СКОЗ Миколаївського РУП ГУНП у ході перевірки за місцем проживання як власника зброї ОСОБА_1 , встановлено, що мисливська гладкоствольна рушниця «ТОЗ-63» 12 калібру № 54318 та пристрій «Safari 820G» калібру 9мм № НОМЕР_3 зберігались поза межами сейфу у порушення пункту 12.12. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженого наказом МВС України від 21.08.1998 № 622. Крім того, мисливська гладкоствольна рушниця «ТОЗ-63» 12 калібру № 54318 зберігалась з порушенням термінів перереєстрації зброї, а саме дозвіл № 397599 на зберігання закінчився 03.06.2022, що передбачає адміністративну відповідальність відповідно до ст. 192 КУпАП, однак відповідно до ст. 15 КУпАП поліцейський за вказане правопорушення притягується до дисциплінарної відповідальності.

В ході службового розслідування майор поліції ОСОБА_4 зазначив, що про вказану подію дізнався з повідомлення ОСОБА_2 на спецлінію « 102». Після чого зателефонував старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 та запропонував останньому прибути за місцем мешкання. В свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що вживає спиртні напої та нікуди не приїде. Після цього, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 вимкнув свій мобільний телефон, у зв`язку з чим, вживались заходи щодо встановлення його місця перебування, для запобігання надзвичайної події за участю поліцейського. Йому особисто, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 не повідомляв про факт домашнього насилля в його сім`ї. Разом з цим зазначив, що після звернення ОСОБА_2 31.08.2022 щодо домашнього насильства з боку ОСОБА_1 , він особисто телефонував останній та цікавився про ситуацію в сім`ї. Під час розмов ОСОБА_2 повідомляла, що періодично у них виникають сімейні конфлікти на побутовому ґрунті, але одразу ж вирішуються, тому не зверталась за допомогою та не бажала писати заяв. У свою чергу, він проводив профілактичні бесіди з ОСОБА_1 щодо недопущення домашнього насилля.

Таким чином у ході службового розслідування встановлено, що домашні конфлікти, сварки з боку поліцейського ОСОБА_1 вже мали місце 31.08.2022, коли від ОСОБА_2 надходило повідомлення про домашнє насильство (ІКС ІПНП ВП № 4 Миколаївського РУП № 4585 від 31.08.2022), але під час реагування на вказане повідомлення від ОСОБА_2 надійшла заява щодо припинення розгляду повідомлення по домашнє насильство, так як до поліції звернулась передчасно. Матеріали списано до справи № 3934/54-2022 від 06.09.2022.

Проаналізував зібрані матеріали службового розслідування дисциплінарна комісія дійшла висновку, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 вчинений дисциплінарний проступок, який виразився в порушенні вимог:

- частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337ІІІ, в частині обов`язку поліцейського утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки,

- частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої поліцейський зобов`язаний неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійного виконання службових обов`язків відповідно до вимог нормативно правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, вимог частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», в частині обов`язку поліцейського сприяти проведенню службового розслідування,

- не надав пояснення, що також вказує на порушення вимог частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337ІІІ, в частині обов`язку кожної посадової особи поліції відповідно до своїх повноважень сприяти проведенню службового розслідування,

- вимог пункту 6 розділу ІІ Порядку ведення єдиного обліку в органах (підрозділах) поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, в частині того, що поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції « 102» і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події,

- вимог пункту 12.12. «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженого наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, щодо здійснення поліцейським своєї діяльності відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону №580-VIII, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною другою вказаної статті встановлено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України»).

Частиною, другою третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1)

зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта, стома та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Матеріали справи свідчать, що дії позивача призвели до того, що його співмешканка ОСОБА_2 викликала поліцію та надала пояснення, що у неї виник конфлікт з позивачем, який почав вживати спиртні напої, погрожував та ображав її словесно, однак такі погрози вона сприйняла реально, оскільки вдома знаходилась вогнепальна зброя та конфлікт відбувався в присутності спільної дитини-сина, якому 5років .

Майор поліції ОСОБА_4 у своїх поясненнях зазначив, що зателефонував позивачу 25.12.2023 та запропонував йому прибути за місцем мешкання, але позивач відмовився прибути до місця свого мешкання, вимкнув свій мобільний телефон, у зв`язку з чим, вживались заходи щодо встановлення його місця перебування, для запобігання надзвичайної події за участю поліцейського.

У ході службового розслідування встановлено, що дії з боку поліцейського ОСОБА_1 , як домашнє насилля, вже мали місце 31.08.2022, оскільки від ОСОБА_2 надходило таке повідомлення (ІКС ІПНП ВП № 4 Миколаївського РУП № 4585 від 31.08.2022). Про цей факт зазначив ОСОБА_4 у своїх поясненнях.

Позивач відмовився від надання відомостей щодо місцеперебування вогнепальної зброї ТОЗ 17-01 (№ НОМЕР_2 ), яка за ним зареєстрована, що свідчить про проявлення нещирості ОСОБА_1 в ході службового розслідування та небажання останнього визнати допущені ним порушення службової дисципліни.

Позивача притягнуто до дисціплінарної відповідальності за порушення службової дисципліни, яка пролягає у дотриманні законів, наказів НПУ, Присяги поліцейського, а саме він:

1) Знехтував вимогами частини третьої статі 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337- VIII, де визначено, що службова дисципліна зобов`язує поліцейського:

-утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. А в цій справі поліція викликається, щоб протидіяти, запобігти скоєнню правопорушення самому поліцейському,

-утримуватися від дій, що принижують честь і гідність людини, забезпечувати охорону прав і свобод людини, а не порушувати права, честь та гідність іншої людини- ОСОБА_2

2) В порушення вимог частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337ІІІ, в частині обов`язку поліцейського утримуватись від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки та сприяти проведенню службового розслідування, що вказує на порушення вимог частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337ІІІ, але позивач при проведенні службового розслідування не повідомив поліцейським, де знаходиться мисливська гладкоствольна рушниця «ТОЗ-63» 12 калібру № 54318, чим перешкоджав іншим поліцейським виконувати обов`язки та не сприяв проведенню службового розслідування.

3).Також в ході службового розслідування з`ясувалось порушення позивачем пункту 12.12. Інструкції від 21.08.1998 № 622, та пунктом 7.6 глави 7 розділу І цієї Інструкції, оскільки зброю зберігав заряджену під ліжком .

Посилання позивача на те, що ключ від сейфа, де зберігалась зброя викрала співмешканка та перенесла зброю під ліжко, про що він не знав, не приймається судом до уваги, оскільки це припущення позивача, а також суд розглядає ці пояснення, як намагання уникнути відповідальності.

Позивач надав суду постанову Жовтневого районного суду Миколаївської області від 04.03.2024 по справі №477/11/24 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП ( Вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого), якою провадження у справі закрито, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач обґрунтовує протиправність спірних наказів тим, що вина його у вчиненні адміністративного правопорушення не доведена, а з рішення Жовтневого районного суду вбачається, що відсутній склад правопорушення-домашнє насильство.

З огляду на ці доводи позивача суд зазначає, що у разі вчинення протиправних діянь, згідно з частиною першою статті 19 Закону України « Про Національну поліцію» № 580-VIII поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Надана позивачем суду постанова Жовтневого районного суду свідчить, що позивач не був притягнутий судом до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення- домашнє насильство.

Але суд зазначає, що складення протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не було підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та прийняттю спірних наказів про звільнення позивача зі служби в поліції. Спірні накази стали наслідком доведення в ході службового розслідування скоєння позивачем саме дисциплінарного проступку, який має свій склад та відповідальність.

Стосовно того, що в ході службового розслідування не було доведено факту знаходження позивача у стані алкогольного сп`яніння, суд зазначає, що на цю обставину посилалась тільки його співмешканка ОСОБА_2 , яка викликала поліцію та яка надала пояснення стосовно того, що позивач був у стані алкогольного сп`яніння. Відповідач не посилається на цю обставину.

Щодо посилання позивача на те, що до нього було застосовано крайній захід дисциплінарної відповідальності - звільнення, то суд погоджується з доводами відповідача, що це є дискреційним правом керівника та не потребує наявності перед його застосуванням менш суворого дисциплінарного стягнення в ієрархічному порядку.

При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням відповідних обставин і не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Таких висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 07 березня 2019 року в справі N 819/736/18, від 19 травня 2022 року в справі N 480/4079/18 та інших.

Враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 28.10.2021 р. по справі N 520/1578/2020, від 09.02.2022 р. по справі N 160/12290/20, згідно якої обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Застосування дисциплінарного стягнення здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Висновок про те, що визначення виду дисциплінарного стягнення, яке необхідно накласти на поліцейського, є переважним (дискреційним) правом безпосередньо керівника органу поліції, підтримано також Верховним Судом у постанові від 25.02.2021 р. по справі N 160/9275/18.

Суд оглянув надані суду відеозаписи з бодікамери поліцейського, на яких ОСОБА_2 пояснила поліцейським, що позивач її ображав та погрожував.

Позивач надав суду також відеозапис, на якому він на свій мобільний телефон знімав ОСОБА_2 , та у відповіді на відзив він зазначає, що ОСОБА_2 намагається спровокувати конфлікт, але позивач не зазначив суду, в зв`язку з чим він знімав на відео свою співмешканку та яким чином він намагався уникнути цього конфлікту. Також суд зазначає, що в спірних правовідносинах суд надає оцінку діям позивача, а не його співмешканки.

Надані сторонами відеозаписи свідчать, що конфлікт, який став підставою для проведення службового розслідування лежить в площині сімейних відносин, моральних цінностей та взаємної поваги один до одного, для уникнення, припинення якого позивач не вжив ніяких заходів.

Також позивач у відповіді на відзив просить суд стягнути з відповідача на його користь 112499,90 грн. заробітну плату за час невикористаної відпустки.

Суд зазначає, що у відповіді на відзив позивач не має право зазначати нові позовні вимоги та нормами КАСУ цього не передбачено. Позивач не позбавлений права звернутись із окремим позовом про стягнення цієї заборгованості, тому суд не вирішує ці позовні вимоги у цій справі.

Надані суду позивачем документи, пояснення в ході службового розслідування свідчать, що позивач не усвідомлював, які обов`язки та завдання покладені на нього, як на поліцейського, особливо під час дії воєнного стану в державі та висновків з події (конфлікту, сварки), яка стала підставою для проведення службового розслідування не зробив, оскільки визнання своєї вини матеріали справи не містять, а навпаки він намагався перекласти всю провину на співмешканку. Відповідно до Присяги поліцейського ( ст.64 ЗУ «Про національну поліцію) позивач повинен був поважати та охороняти права і свободи людини, а не навпаки. З огляду на вищевикладене, суд зазначає, що висновок службового розслідування сформований у межах компетенції. Застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого проступку, що свідчить про правомірність оскаржуваних наказів, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідач просить суд провести судове засідання з викликом сторін, але суд не вбачає підстав для задоволення його клопотання, оскільки сторонами надано всі заяви по суті справи та докази до них, відеозаписи, тому відповідно до п.2 ч.6 ст.262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У завдоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко