Справа № 240/31921/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

27 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/31921/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач) щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період лікування.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників.

Названу ухвалу суду відповідач отримав 27 листопада 2023 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, але відзив на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою суду від 17 січня 2024 року зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 надати суду протягом 10 (десяти) днів з моменту отримання цієї ухвали, з доказами направлення іншій стороні, інформацію про нарахування та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за час перебування на стаціонарному лікуванні з 23 червня 2023 року по даний час та наявні докази щодо підтвердження перебування ОСОБА_1 на такому лікуванні, продовжено строк розгляду справи на більш тривалий, розумний термін, зупинено провадження у справі №240/31921/23 до дати отримання судом витребуваної інформації.

На виконання вимог ухвали суду, відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі у зв`язку з повним розрахунком між сторонами та відсутністю предмета спору. На підтвердження повного розрахунку з позивачем долучено довідку від 24 січня 2024 року №133/746 та відомість зарахування грошових коштів на банківський рахунок позивача.

22 березня 2024 року відповідач подав клопотання про доручення до матеріалів справи довідки від 21 березня 2024 року №813/6633.

Ухвалою суду від 27 березня 2024 року провадження у справі поновлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Суд установив, що позивач звернувся до суду за захистом, оскільки йому не нарахували та не виплатили додаткову винагороду, збільшену до 100000,00 грн, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 23 червня 2023 року по 26 червня 2023 року, з 27 червня 2023 року по 24 липня 2023 року, з 24 липня 2023 року по 28 липня 2023 року, з 01 серпня 2023 року по 15 серпня 2023 року, з 16 серпня 2023 року по 30 серпня 2023 року, з 30 серпня 2023 року по 15 вересня 2023 року включно та відповідно до довідки військово-лікарської комісії Комунального підприємства "Луцька центральна районна лікарня" Підгайцівської сільської ради від 15 вересня 2023 року №429 за 30 календарних днів відпустки для лікування травми відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану».

З долучених до матеріалів справи доказів, судом установлено, що відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 №133/746 від 24 січня 2024 року ОСОБА_1 нараховано додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», у червні 2023 року (з 01 червня 2023 року по 13 червня 2023 року та з 15 червня 2023 року по 30 червня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн) 96666,67 грн, у липні 2023 року (з 01 липня 2023 року по 31 липня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн) 100000,00 грн, у серпні 2023 року (з 01 серпня 2023 року по 31 серпня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн) 100000,00 грн, у вересні 2023 року (з 01 вересня 2023 року по 30 вересня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн) 100000,00 грн, у жовтні 2023 року (з 01 жовтня 2023 року по 14 жовтня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн) 45161,29 грн.

При цьому, довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 21 березня 2024 року №813/6633 та відомістю зарахування грошових коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 підтверджено, що йому виплачено зазначені суми.

При аналізі указаних документів, судом установлено, що 26 липня 2023 року зараховано додаткову винагороду на період дії військового стану за період з 01 червня 2023 року по 13 червня 2023 року та з 15 червня 2023 року по 22 червня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн, а з 23 червня 2023 року по 30 червня 2023 року з розрахунку 30 тис. грн, у розмірі 76830,00 грн, а відомістю підтверджено зарахування указаної суми на рахунок позивача за порядковим номером 4. 21 серпня 2023 року зараховано додаткову винагороду на період дії військового стану за період з 01 липня 2023 року з розрахунку 30 тис. грн у розмірі 29550,00 грн, а відомістю підтверджено зарахування указаної суми на рахунок позивача за порядковим номером 6. 30 вересня 2023 року зараховано додаткову винагороду на період дії військового стану за період з 23 червня 2023 року по 28 липня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн, з урахуванням раніше виплачених 30 тис. грн з розрахунку на місяць у розмірі 80664,09 грн, а відомістю підтверджено зарахування указаної суми на рахунок позивача за порядковим номером 8. 22 січня 2024 року зараховано додаткову винагороду на період дії військового стану за період з 29 липня 2023 року по 14 жовтня 2023 року з розрахунку 100 тис. грн, з урахуванням раніше виплачених 30 тис. грн з розрахунку на місяць у розмірі 248156,45 грн, а відомістю підтверджено зарахування указаної суми на рахунок позивача за порядковим номером 15.

У зв`язку з наведеним, суд уважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У пункті 53 рішення від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням у випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету, за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства»).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України позивач особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Гарантоване статтею 55 Конституції України та Кодексом адміністративного судочинства України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Водночас, як убачається з обставин цієї справи, відповідач здійснив нарахування та виплатив позивачу додаткової винагороди у відповідності до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період лікування, тобто виправив оскаржуване порушення.

З набранням чинності з 15 грудня 2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено в новій редакції, законодавець передбачив нову підставу для закриття провадження у справі.

Зокрема, пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодекс адміністративного судочинства України передбачено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тобто, у разі виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень суд закриває провадження у справі, якщо відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

На переконання суду, виплативши позивачу додаткову винагороду, відповідач виконав вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», чим поновив право позивача на отримання такої винагороди, з метою захисту якого подано відповідний позов.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави для закриття провадження у справі, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 238, 239, 243, 248, 256, 292-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі № 240/31921/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис