Справа № 580/9512/23
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/9512/23 Суддя (судді) першої інстанції: Петро ПАЛАМАР
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Кобаля М.І., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №42 від 04.07.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 29.06.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати згідно довідки про заробітну плату №043450/3059 від 23.05.2022 року та довідки про заробітну плату №04-3450-3085 від 25.05.2022 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Черкаській області, однак відповідач в порушення вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" при призначенні та обчисленні розміру пенсії не врахував заробітну плату, відповідно до наданих довідок про заробітну плату. При цьому, вказує на те, що відповідачем безпідставно не взято до уваги відомості про періоди його роботи в Російській Федерації.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №42 від 04.07.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 01.07.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату виданими акціонерною компанією «Алроса» за періоди роботи 1986-1991 рр. №04-3450/3059 від 23.05.2022 та №04-3450-3085 від 25.05.2022.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представником Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області подано апеляційну скаргу, в якій останній просить його скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі..

Рішення в частині позовних вимог, у задоволенні яких судом першої інстанції відмовлено, сторонами не оскаржується.

Апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі зазначається, що наразі відсутній міжнародний договір з російською федерацією з приводу пенсійного забезпечення, а відтак положення Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежності держав у галузі пенсійного забезпечення, в тому числі щодо визнання стажу, не поширюються на стаж, набутий громадянами України на території російської федерації. При цьому, особа набуває стаж у відповідній державі-учасниці якщо суб`єкт, з яким така особа укладає трудовий договір або вступає в інші службові відносини, зареєстрований на території російської федерації. Відповідно до листа Мінсоцполітики від 12.01.2023 № 411/0/2-23/54 до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території російської федерації по 31.12.1991; заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії враховується за періоди страхового стажу набутого на території України, на умовах, визначених частиною першою статті 40 Закону № 1058-ІV.

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що суми заробітної плати які зазначені в довідках про заробітну плату від 23.05.2022 № 04-3450/3059 та від 25.05.2022 №04-3450-3085, видані акціонерною компанією «Алроса» (м.Мирне, Республіка Саха (Якутія), російська федерація) за період роботи 1986-1991, не можуть бути взяті в розрахунок для обчислення пенсії.

Щодо порушення норм процесуального права, апелянт зазначає, що у заявлених правовідносинах Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області виконало функцію інформування позивача про результати розгляду заяви про перерахунок пенсії. Безпосередній розгляд матеріалів, доданих до заяви позивача про перерахунок пенсії, обчислення стажу та прийняття акту владно-розпорядчого характеру (результат) у формі рішення здійснило Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області. Відтак, апелянт висновує, що публічно-правовий спір між Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області та позивачем - відсутній.

Посилаючись на такі та інші аргументи, Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області просить задовольнити апеляційну скаргу.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.01.2024 та від 07.02.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Погасій С.М. до суду апеляційної інстанції 21.02.2024 року подано відзив на апеляційну скаргу.

Від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області письмового відзиву на апеляційну скаргу не надходило, що не перешкоджає розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Відповідно до фактичних обставин справи, 19.03.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

29.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати отриманої до 01.07.2000 року та надано довідки про заробітну плату виданими акціонерною компанією «Алроса» (республіка Саха (Якутія)) за періоди роботи 1986-1991, отриманої в російській федерації №04-3450/3059 від 23.05.2022 та №04-3450-3085 від 25.05.2022.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №42 від 04.07.2023 прийнятим за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у перерахунку пенсії за віком з врахуванням заробітної плати отриманої до 01.07.2000 року, з мотивів припинення російської федерації участі в Угоді про гарантії прав громадян-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Листом від 12.07.2023 №2300-0208-8/45645, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повідомило позивача про прийняте рішення.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який, згідно з преамбулою, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Таким чином, з 01.01.2004 Закон № 1058-IV є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

За матеріалами справи, 29.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати отриманої до 01.07.2000 року та надано довідки про заробітну плату виданими акціонерною компанією «Алроса» (республіка Саха (Якутія)) за періоди роботи 1986-1991, отриманої в російській федерації №04-3450/3059 від 23.05.2022 та №04-3450-3085 від 25.05.2022.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені довідки про заробітну плату для обчислення пенсії містять штампи підприємства, підписи посадових осіб та засвідчені печаткою підприємств із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких їх видано.

Таким чином, колегія суддів висновує, що вказані довідки видані відповідно до вимог Порядку №22-1.

Разом з тим, оскаржувана відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №42 від 04.07.2023 року обмежена мотивами припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян-учасниць СНД у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992.

Відповідно до частин другої та третьої статті 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсій на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в дію цієї Угоди.

Обчислення пенсій здійснюється виходячи із заробітної плати (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

Відповідно до статті 13 Угоди від 13.03.1992 кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян-держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення" передбачено вихід України з Угоди від 13.03.1992.

23.12.2022 набрав чинності Закон України від 01.12.2022 № 2783-IX "Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року", відповідно до якого зупинено у відносинах, зокрема, з російською федерацією дію Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, вчиненої від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікованої Законом України від 10 листопада 1994 року № 240/94-ВР та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, вчиненого від імені України у м. Москві 28 березня 1997 року і ратифікованого Законом України від 03 березня 1998 року № 140/98-ВР.

Так, Постанова Кабінету Міністрів України від 29.11.2022 № 1328 набрала чинності 02.12.2022 року, натомість у період роботи позивача (1986-1991 рр.) вказана Угода 13.03.1992 була чинною та передбачала право на пенсію громадянам держав - учасниць Угоди з врахуванням трудового стажу, набутого на території будь-якої з цих держав.

Суд апеляційної інстанції при цьому враховує, що подібні правові висновки відображені у правовідносинах щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії довідок, виданих підприємствами, які знаходяться на непідконтрольній українській владі території (справи №583/392/17, №234/3038/17, №360/1628/17).

Більше того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п. 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008 року, п. 59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19.10.2004 року, п. 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011 року, п. 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року тощо.

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При цьому апеляційний суд зазначає, що за наявності чинних положень Угоди, у період роботи позивача, що гарантували відповідне пенсійне право та соціальний захист, позивач не може нести тягар негативних наслідків у вигляді відмови у зарахуванні спірного періоду роботи до страхового стажу для проведення перерахунку пенсії з 01.07.2023.

Окрім того, в силу пункту 2 статті 13 Угоди пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Таким чином, припинення участі російської федерації в Угоді від 13.03.1992, як і прийняття постанови Кабінетом Міністрів України від 29.11.2022 №1328 "Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення", не є підставою для відмови у перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати згідно довідки про заробітну плату №043450/3059 від 23.05.2022 року та довідки про заробітну плату №04-3450-3085 від 25.05.2022 року, адже такий стаж ним набутий до прийняття зазначених вище нормативно-правових актів.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що набутий позивачем трудовий стаж не може піддаватися сумніву та позбавляти особу права на зарахування відповідних періодів до стажу з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено міжнародне співробітництво з країною-агресором.

Колегія суддів в цілому висновує, що позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на перерахунок пенсії не пов`язане з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №42 від 04.07.2023 року.

В частині доводів апелянта стосовно порушень норм процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення №42 від 04.07.2023 прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області за принципом екстериторіальності, і саме зазначений пенсійний орган досліджував документи позивача, вирішував питання щодо перерахунку пенсії, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова Правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Відтак, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у частині позовних вимог щодо зобов`язання здійснення з 01.07.2023 перерахунок та виплату пенсії позивачу є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, який розглянув заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії та прийняв рішення про відмову.

Натомість, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у перерахунку пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача.

З огляду на викладене, суд першої інстанції неправильно визначив пенсійний орган для покладення зобов`язання щодо вчинення певних дій.

Таким чином, покликання апелянта щодо порушення норм процесуального права колегія суддів вважає спроможними.

Отже, з огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про необхідність зміни судового рішення в резолютивній частині.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно перерозподілу підлягають й судові витрати, понесені позивачем.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі №580/9512/23 в резолютивній частині змінити, виклавши її в наступній редакції:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №42 від 04.07.2023 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.07.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату виданими акціонерною компанією «Алроса» за періоди роботи 1986-1991 рр. №04-3450/3059 від 23.05.2022 та №04-3450-3085 від 25.05.2022.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина

Судді М.І. Кобаль

Л.О. Костюк