Справа № 160/7107/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

26 березня 2024 року Справа №160/7107/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.03.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивача з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачеві перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення) за період з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. виходячи із розмірів посадового окладу за окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1-14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017р. №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. 25.03.2024р. на навчанні, питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі вирішується судом 26.03.2024р.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3, п.6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу та чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Крім того, пунктом 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і встановлює строк для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Частиною 4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Так, у позові позивач просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивача з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, проте, доказів такого не нарахування та не отримання грошового забезпечення за період з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. (наприклад, розрахункові листи про отримане грошове забезпечення, довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення із зазначенням розмірів його складових, тощо) позивачем до позову не додано, в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що обов`язок довести згадані вище обставини належними доказами покладено на позивача згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, частинами 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття повинен був дізнатися необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

Так, позивач у позові просить визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення нарахування грошового забезпечення позивача з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року

Разом з тим, наведена позовна заява подана лише 16.03.2024р. (згідно штемпеля поштового зв`язку), що свідчить про пропуск позивачем 3-х місячного строку звернення з даним позовом в частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 19.10.2022р., встановленого ст.233 КЗпП України (у редакції, чинній з 19.07.2022 року).

А, відповідно, оскільки з березня 2020 року по 30.06.2023р. на всій території України тривав карантин, який було відмінено 30.06.2023р. (постанова КМУ №651 від 27.06.2023р.), початок відліку строку звернення до суду з цим позовом в частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 19.10.2022р. для позивача розпочався 01.07.2023р. та завершився 02.10.2023р. (включно, з урахуванням вихідних днів).

Позивач додав до позову клопотання про поновлення про поновлення строків позовної давності, в якому останній просить визнати причину пропуску строку поважними посилаючись на те, що при виключенні його зі списків особового складу не було надано довідку та складові грошового забезпечення, що свідчить про не отримання ним розрахунку; на запит позивача щодо стягнення належних коштів відповіді не надійшло.

Розглянувши наведене клопотання позивача та додані до нього докази, суд приходить до висновку, що у задоволенні клопотання позивача про поновлення строків позовної давності слід відмовити, оскільки у ньому не наведено причин поважності пропуску цього строку та відповідних доказів до нього не додано.

При цьому, судом відхиляються аргументи позивача з приводу того, що він лише у січні 2024 року довідався про порушення свого права у даних правовідносинах та звернувся з відповідною заявою до відповідача, оскільки отримуючи щомісячно грошове забезпечення на банківський рахунок (картку), що передбачено чинним законодавством, позивач не міг не знати про нарахування йому грошового забезпечення у зменшеному розмірі, а відповідно, мав обов`язок звернутися до суду з даним позовом до 02.10.2023р. включно.

Окрім того, суд звертає увагу позивача на те, що невжиття відповідних заходів та зволікання у зверненні до суду з цим позовом у період з березня 2020 року по березень 2024 року (позов у цій справі подано 16.03.2024р.) не може бути визнано судом поважними причинами, а звернення позивача в січні 2024 року із запитами (заявами) не змінює початку перебігу строку його звернення до суду, який для позивача розпочався 01.07.2023р. (після відміни карантину), а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

Також, відповідний висновок щодо початку перебігу строків звернення до суду з позовом узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022р. у справі №990/115/22.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

З урахуванням вищевказаних обставин, суд приходить до висновку, що позивачем адміністративний позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.ст.123, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві п`ятиденного строку для усунення недоліків з дня отримання ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки уточненого адміністративного позову мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів не нарахування та не отримання позивачем грошового забезпечення у спірному розмірі за період з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. (наприклад, розрахункові листи про отримане грошове забезпечення, довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення із зазначенням розмірів його складових, тощо), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 19.10.2022р., вказавши інші підстави для поновлення строку в період з 01.07.2023р. по 02.10.2023р., та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.123, ч.4, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду у справі №160/7107/24 - відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали, усунути недоліки адміністративного позову шляхом надання до канцелярії суду:

- доказів не нарахування та не отримання позивачем грошового забезпечення у спірному розмірі за період з 29.01.2020р. по 19.10.2022р. (наприклад, розрахункові листи про отримане грошове забезпечення, довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення із зазначенням розмірів його складових, тощо), у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом в частині позовних вимог за період з 19.07.2022р. по 19.10.2022р., вказавши інші підстави для поновлення строку в період з 01.07.2023р. по 02.10.2023р., та надати докази поважності причин його пропуску на її підтвердження, у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст.294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва