Справа № 140/32982/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/32982/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Террінс до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Террінс (далі позивач, ТзОВ Террінс) звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.10.2023 № 4.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведено камеральну перевірку щодо порушення термінів сплати узгодженої суми узгодженого зобов`язання з акцизного податку, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 31.08.2023 №13258/03-20-09-04-12/44904681. У висновку акту даної перевірки вказано, що ТзОВ «Террінс» несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов`язання із акцизного податку в сумі 75681,14 грн, що є порушенням п.57.1 ст.57, п.п.222.3.1 п.222.3 ст.222 ПК України.

На підставі вказаного акту камеральної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.10.2023 № 4, якими до товариства застосовано штраф в сумі 18920,30 грн.

ТзОВ Террінс не погоджується з податковим повідомленням-рішенням та вважає, що несвоєчасна сплата узгоджених зобов`язань ним вчинена не умисно, а є наслідком об`єктивних обставин, які склалися внаслідок здійснення воєнних дій на території України. Вказує на те, що діяльність підприємства в 2002-2023 роках з цих підстав була ускладнена, порушення термінів оплати є незначними та пов`язані із частими перебоями в електропостачанні (стабілізаційними відключеннями), оголошенням повітряних тривог в періоди, коли повинні бути здійснені оплати. З посиланням на норми чинного законодавства наголошує, що в їх діях відсутній умисел щодо несвоєчасної сплати узгоджених зобов`язань, що в свою чергу виключає застосування до них штрафу. З цих підстав вважає, що податкове повідомлення-рішення винесене всупереч вимогам законодавства, просить визнати його протиправним та скасувати.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що посадовими особами ДПС проведено камеральну перевірку в ході якої було встановлено, що ТзОВ «Террінс» протягом 2022 2023 років несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов`язання із акцизного податку в сумі 75681,14 грн, що є порушенням п.57.1 ст.57, п.п.222.3.1 п.222.3 ст.222 ПК України.

За результатами розгляду акту перевірки, заперечень до акту, відповідачем прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 02.10.2023 № 4, яким до товариства на підставі п.124.2 ст.124 ПК України застосовано штраф в сумі 18920,30 грн.

Вважає, що факти порушення вимог Закону в ході перевірки позивача було належним чином зафіксовано, позивач в силу вимог законодавства був обізнаний із обов`язком своєчасної сплати узгоджених зобов`язань, однак цього не зробив. Звертає увагу, що товариство на протязі 2022 року не зверталось до ГУ ДПС про неможливість сплати зобов`язань, ними своєчасно подані відповідні декларації по акцизному податку, а відтак була можливість щодо сплати податку у строки, визначені законом. Вказує на те, що товариством не були надані документи, які б засвідчували неможливість виконання свого обов`язку. З врахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

У відповіді на відзив представник позивача ще раз підтримав доводи позову та просив позовні вимоги задовольнити.

Дослідивши письмові пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, а також письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області проведено камеральну перевірку, за результатами якої складено акт камеральної перевірки від 31.08.2023 №13258/03-20-09-04-12/44904681 (а.с.15-17).

У висновку акту даної перевірки вказано, що ТзОВ «Террінс» несвоєчасно сплачено узгоджені суми податкового зобов`язання із акцизного податку в сумі 75681,14 грн, що є порушенням п.57.1 ст.57, п.п.222.3.1 п.222.3 ст.222 ПК України.

Зокрема вказано, що товариством узгоджені суми податкового зобов`язання із акцизного податку з реалізації підакцизних товарів:

- по декларації акцизного податку № від 12.08.2022 граничний термін сплати 30.08.2022, фактично сплачено 19.09.2022;

- по декларації акцизного податку № від 05.10.2022 граничний термін сплати 31.10.2022, фактично сплачено 03.11.2022;

- по декларації акцизного податку № від 09.11.2022 граничний термін сплати 30.11.2022, фактично сплачено 19.12.2022;

- по декларації акцизного податку № від 07.12.2022 граничний термін сплати 30.12.2022, фактично сплачено 27.01.2023;

- по декларації акцизного податку № від 13.01.2023 граничний термін сплати 30.01.2023, фактично сплачено 07.02.2023 ( сума 5000,00 грн.);

- по декларації акцизного податку № від 13.01.2023 граничний термін сплати 30.01.2023, фактично сплачено 15.02.2023 (3248,00 грн.);

- по декларації акцизного податку № (сума 3990,55 грн.) від 13.01.2023 граничний термін сплати 31.01.2023, фактично сплачено 24.02.2023;

- по декларації акцизного податку № від 15.06.2023 граничний термін сплати 30.06.2023, фактично сплачено 07.07.2023.

На підставі акта перевірки, ГУ ДПС у Волинській області 02.10.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення № 4, яким до товариства на підставі п.124.2 ст.124 ПК України застосовано штраф в сумі 18920,30 грн (а.с.25).

На вказаний акт перевірки 12.09.2023 товариством подано заперечення (а.с.18-21).

За наслідками розгляду заперечення, ГУ ДПС у Волинській області листом від 25.09.2023 №13867/6/03-20-09-04-06 повідомило позивача про залишення висновків акту перевірки в силі (а.с.21-23).

ТзОВ «Террінс» не погоджуючись з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням оскаржило його в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом, зокрема, перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як вбачається із п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи. Види документальних перевірок, порядок планування, проведення та оформлення їх результатів, що проводяться контролюючим органом, визначеним підпунктом 41.1.2 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, встановлюються Митним кодексом України.

Згідно з п.п.75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

За змістом пункту 76.1 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Отже, камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю та формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

Тобто, перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Підпунктом 212.1.11 пункту 212.1 статті 212 даного Кодексу визначено, що платником акцизного податку є особа - суб`єкт господарювання роздрібної торгівлі, яка здійснює реалізацію підакцизних товарів (крім тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах).

Нормами підпункту 222.3.1 пункту 222.3 статті 222 цього Кодексу встановлено, що суми податку перераховуються до бюджету суб`єктом господарювання роздрібної торгівлі, який здійснює реалізацію підакцизних товарів, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації за місячний податковий період.

Відповідно до пунктів 223.1, 223.2 статті 223 ПК України базовий податковий період для сплати податку відповідає календарному місяцю.

Платники податку, визначені пунктом 212.1 статті 212 цього Кодексу (крім імпортерів підакцизних товарів, зазначених у підпунктах 215.3.4, 215.3.5, 215.3.5-1, 215.3.5-2, 215.3.6, 215.3.7, 215.3.8 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу), подають щомісяця не пізніше 20 числа наступного звітного (податкового) періоду контролюючому органу за місцем реєстрації декларацію з акцизного податку за формою, затвердженою у порядку, встановленому статтею 46 цього Кодексу.

Згідно з п.124.1 ст.124 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як встановлено пунктом 124.2 статті 124 даного Кодексу діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

При розгляді даної справи встановлено, що позивачем відповідно до норм чинного законодавства було вчасно подано декларації з акцизного податку за періоди, зазначені в акті камеральної перевірки, однак їх сплата відбулась із порушенням строків сплати визначених ст.ст.57,222 ПК України.

Вказані обставини учасниками справи не заперечуються.

Однак, позивач заперечує наявність підстав для застосування до нього штрафних санкцій визначених статтею 124-2 ПК України, що в даному випадку порушення сплати узгодженого зобов`язання відбулось у зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, що у даному випадку позивач не діяв умисно та в подальшому сплатив узгоджені зобов`язання. Вказане свідчить про відсутність в його діях вини, та відтак підстав для притягнення його до відповідальності.

З даного приводу суд зазначає наступне.

Аналіз вищевказаних правових норм свідчить про те, що на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошового зобов`язання. Несплачене у встановлений законом строк узгоджене грошове зобов`язання визнається сумою податкового боргу платника податків. За несплату або несвоєчасну сплату платником податків узгодженої суми податкового зобов`язання, такий притягується до відповідальності у вигляді штрафу на умовах визначених податковим законодавством.

Передумовою нарахування штрафних санкцій з підстав, визначених пунктвми 124.1, 124-1 ст.124 ПК України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.

Нормами пункту 124.2 статті 124 ПК України передбачено штрафні санкції за діяння, передбачені пунктом 124.1 та 124.1-1 цієї статті, але вчинені умисно.

Законом України від 16.01.2020 №466-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" (далі - Закон №466) визначено, у яких випадках діяння вважається таким, що вчинене умисно, а також зазначено, що необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення, у випадках, визначених пунктами 119.3 статті 119, пунктами 123.2-123.5 статті 123, пунктами 124.2-124.3 статті 124, пунктами 125-1.2-125-1.4 ст. 125-1 ПК України, є встановлення контролюючими органами вини особи.

Податковим правопорушенням, за приписами пункту 109.1 статті 109 ПК України, є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (у т. ч. осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Суд констатує, що ПК України не містить визначення поняття "вина", однак умови, за яких особа вважається винною, наведені у пунктах 112.1, 112.2 статті 112 ПК України та полягають у тому, що особа може бути притягнута до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення за умови наявності в її діянні (дії або бездіяльності) вини, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

При цьому, необхідно враховувати, що вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Таким чином, умовами, які визначають вину особи, у розумінні ст. 112 ПК України є:

- встановлення можливості дотримання особою правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжиття цією особою достатніх заходів щодо їх дотримання;

- доведення контролюючим органом того, що вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Саме можливість особою дотримуватися правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, однак не вжиття нею достатніх заходів щодо їх дотримання, через вчинення дій, які можуть бути кваліфіковані як нерозумні, недобросовісні та без належної обачності, за умови доведення цього контролюючим органом, є свідченням вини особи у вчинені податкового правопорушення.

Отже, ПК України на контролюючий орган покладено обов`язок доведення вини, без виконання якого особу неможливо притягнути до фінансової відповідальності за податкове правопорушення, для кваліфікації якого необхідною умовою є наявність вини.

Разом із цим, необхідно враховувати, що згідно з пунктом 109.3 статті 109 ПК України, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи, лише у випадках визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 125-1.2 - 125-1.4 статті 125-1 ПК України.

В інших випадках, визначених Кодексом, за які передбачена фінансова відповідальність, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання нею вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена.

Аналізуючи зазначені законодавчі положення, суд приходить до висновку, що юридичним фактом, з яким законодавець пов`язує відповідальність у вигляді штрафу за пунктом 124.2 статті 124 ПК України, є обов`язок доведення контролюючим органом вини платника податків, а саме, що платник податків мав можливість вжити заходи щодо дотримання правил та норм ПК України, але умисно не вчиняв певні дії щодо сплати узгодженої суми грошового зобов`язання.

Обставини несвоєчасності сплати узгодженого податкового зобов`язання, визначеного в акті перевірки від 31.08.2023 №13258/03-20-09-04-12/44904681, визнавалися сторонами, отже судом окремо не досліджувались.

Судом була встановлена несвоєчасна сплата позивачем узгоджених сум грошових зобов`язань з акцизного податку, проте умисності дій відповідачем не встановлено.

Акт камеральної перевірки не містить жодних обґрунтувань умисного вчинення позивачем порушення норм пункту 57.1 статті 57, підпункту 222.3.1 пункту 222.3 статті 222 ПК України та необхідності застосування до позивача фінансових санкцій, передбачених пунктом 124.2 статті 124 ПК України.

При цьому, він містить лише посилання на те, що позивачем вчасно було подано відповідну декларацію з акцизного податку, він є обізнаним з необхідністю сплати узгодженого зобов`язання в терміни визначені законом, та він мав можливість їх сплатити, що свідчить про умисність дій щодо несвоєчасної сплати узгодженого зобов`язання.

Однак, суд звертає увагу, на те, що констатація цих фактів в акті перевірки, за умови несвоєчасної сплати, не є достатньою підставою для висновку, що платник податку в такому випадку діє умисно. Кожна з цих обставин повинна бути доведена відповідачем.

Жодних належних та допустимих доказів, що позивач в даному випадку умисно несвоєчасно сплатив узгоджені суми грошових зобов`язань з акцизного відповідачем до суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що виходячи із змісту норм ПК України є неможливим встановлення в межах камеральної перевірки обставин, що свідчать про умисність діянь платника податків. Адже згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, та даних відповідних електронних систем, які об`єктивно не можуть підтвердити чи спростувати розумність, добросовісність і належну обачність платника податків, що є необхідним для встановлення його вини.

Суд наголошує, що позивач під час перевірки та за її наслідками заперечував те, що несвоєчасна плата ним узгоджених зобов`язань відбулася умисно, і вказував, що відбулося це з об`єктивних підстав, які відповідачем до уваги взяті не були та належної оцінки їм надано не було надано.

Правова позиція про те, що контролюючий орган в межах камеральної перевірки не має змоги встановити наявність у платника умислу щодо несвоєчасної слати податкового зобов`язання викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №520/22505/21.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку, що податковий орган неправомірно нарахував позивачу штраф на підставі п.124.2 ст.124 ПК України у розмірі 25 % від суми несвоєчасно сплаченого грошового зобов`язання з акцизного податку.

Нормами пункту 124.1 статті 124 ПК України, визначено відповідальність платника податків щодо несплати грошових зобов`язань у строки, визначені цим Кодексом ( зміст статті було вказано вище).

Зазначена норма, як виплаває з її змісту, є універсальним приписом, який підлягає застосуванню в будь-яких випадках прострочення сплати узгодженого податкового зобов`язання незалежно від того, з яких причин платником податків було здійснено несвоєчасну сплату. Після фактичного погашення боргу платник податку повинен сплатити суму штрафу в розмірі, який залежить від терміну прострочення.

При накладенні штрафу за пунктом 124.1 статті 124 ПК України, обов`язок встановлення вини особи на контролюючі органи не покладений. Підставою для притягнення особи до фінансової відповідальності є виключно не дотримання платником вимог Кодексу, за які така відповідальність встановлена, незалежно від того, з яких причин платником це зроблено.

Враховуючи те, що позивачем було несвоєчасно сплачено суму грошових зобов`язань у періоди вказані в акті перевірки від 31.08.2023 №13258/03-20-09-04-12/44904681 (ця обставина ним не заперечується), незалежно від обставин, які цьому сприяли та подальшу сплату грошових зобов`язань він повинен сплатити штраф.

Тому зважаючи на вищевказані висновки суду, ГУ ДПС у Волинській області повинно було застосувати до нього штраф у розмірах, визначених пунктом 124.1 статті 124 ПК України, в залежності від строку затримки.

Так, з акту перевірки, розрахунку штрафних санкцій (а.с.26) судом встановлено, а сторонами не спростовано, що позивачем з порушенням строку сплати із затримкою до 30 календарних днів включно було сплачено податкових зобов`язань з акцизного податку за періоди в ньому зазначені на суму 75681,14 грн (12857,00+11218,55 +12738,55+12088,55+12248,55+14539,94).

Отже відповідач, з урахуванням приписів пункту 124.1 статті 124 ПК України, мав нарахувати позивачеві штрафні санкції у розмірі 3784,06 грн (75681,14*5%), проте необґрунтовано застосував до спірних правовідносин приписи пункту 124.2 статті 124 ПК України та нарахував штрафні санкції на суму 18920,30 грн.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 02.10.2023 № 4 є протиправним та підлягає скасуванню в частині суми штрафу, що перевищує 3784,06 грн, тобто у сумі 15136,24 грн.

Щодо решти суми штрафу права позивача не можна вважати порушеними.

Отже, суд задовольняє позов частково.

Як визначено частинами першою, третьою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Звертаючись до суду, позивач сплатив судовий збір у сумі 2684,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 25.10.2023 №477 (а.с.11).

У зв`язку із частковим задоволенням позову (що становить 80 % від суми штрафу у податковому повідомленні-рішенні) на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що становить 2147,20 грн (80 % від суми сплаченого судового збору).

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС України у Волинській області від 02.10.2023 № 4 в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 15136,24 грн (п`ятнадцять тисяч сто тридцять шість гривень 24 копійки).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Террінс за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір 2147,20 грн (дві тисячі сто сорок сім гривень 20 копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Террінс (45630, Волинська обл., Луцький р-н, с. Княгининок, вул. Соборна, 66, ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська обл., м. Луцьк, Київський м-н, 4, ).

Суддя Р.С. Денисюк