Справа № 420/18618/22
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18618/22

Перша інстанція: суддя Марин П.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 у справі № 420/18618/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії від 13.10.2022 за №2104;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області:

- повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 13.10.2022, зарахувавши: - до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999; - до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача на Відокремленому підрозділі «ШАХТА «КАПІТАЛЬНА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» з 31.03.2022 по 13.10.2022 (день звернення за призначенням пенсії); - до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача на Відокремленому підрозділі «ШАХТА «КАПІТАЛЬНА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» з 03.08.2016 по 31.03.2022,

- прийняти рішення про призначення пенсії позивачу за віком на пільгових умовах з 13.10.2022 року відповідно до п. "а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20-а, відповідно до заяви про призначення пенсії за віком від 13.10.2022 за № 2104.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 , 13.10.2022 звернувся через веб-портал ПФУ із заявою встановленого зразку про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та що 20.10.2022 з веб-порталу ПФУ дізнався про те, що йому відмовлено у призначенні пенсії. 10.11.2022 через веб-портал ПФУ подав клопотання, у якому прохав надати розшифровку відказу на призначення пенсії та розрахунок стажу та що 10.11.2022 та 16.12.2022 позивачу на його сторінку веб-порталу ПФУ надійшов лист від 22.11.2022 від ГУПФУ в Донецькій області з формою РС-право, з якої чітко вбачається що: позивачу не було зараховано до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999; не було зараховано до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 період роботи на відокремленому підрозділі "ШАХТА "КАПІТАЛЬНА" державного підприємства "МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ" з 31.03.2022 по 13.10.2022; не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи на відокремленому підрозділі "ШАХТА "КАПІТАЛЬНА" державного підприємства "МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ" з 03.08.2016 по 31.03.2022. Рішення про відмову у призначенні пенсії приймалося Головним управлінням ПФУ в Одеській області. Позивач вважає, що вищевказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13.10.2022 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та що Рішенням №34 від 20.11.2022 прийнятим за принципом «екстериторіальності» Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з недостатністю пільгового стажу підземних та гірничих робіт у відповідності до ст. 114 Закону №1058, а у випадку призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 не досягненням 50-річного віку.

Представник відповідача у відзиві вказує, що за доданими до заяви про призначення пенсії документами до страхового та пільгового стажу позивача зараховано всі періоди, які в сукупності становлять 44 роки 04 місяці, в тому числі до стажу на підземних роботах із необхідних 25 років зараховано лише 11 років 09 місяців, а пільговий стаж за Списком №1 - 17 років 01 місяць. Позивач помилково вважає, що його заява на призначення пенсії за віком на пільгових умовах розглядалася у відповідності до норм Закону № 213 від 02.03.2015.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 29.12.2023 у справі № 420/18618/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не зарахування до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, часу навчання ОСОБА_1 з 01.09.1994 по 08.06.1999 у Красноармійському філіалі Донецького державного технічного університету.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу час навчання ОСОБА_1 з 01.09.1994 року по 08.06.1999 у Красноармійському філіалі Донецького державного технічного університету.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Стягнув з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити у вказаній частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що умовою застосування списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 46 є зайняття працівників повний робочий день на підземних роботах, а не визначення професії у списку № 1.

- інші доводи відтворюють зміст позовної заяви.

Також, не погоджуючись з даним рішенням суду, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції помилково виснував про наявність підстав для зарахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1994 по 08.06.21999, оскільки період навчання зараховується до загального страхового стажу, а спеціальний стаж є вужчою категорією за загальний стаж;

- інші доводи відтворюють зміст відзиву на позовну заяву.

Обставини справи.

Як встановлено судом першої інстанції, зазначено позивачем у позовній заяві та не заперечується відповідачем, 13.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За результатами розгляду такої заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 20.10.2022 прийнято рішення №34 про відмову у призначенні пенсії з тих підстав, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.11.2007 по 11.03.2009, оскільки не надано наказ про результати атестації робочого місця за вказаний період. Також у рішенні зазначено, що страховий стаж становить 42 роки 4 місяці, пільговий стаж становить 10 років 5 місяців.

Також позивачем до пенсійного органу подано 10.11.2022 клопотання, у якому просив надати розшифровку відмови у призначення пенсії та розрахунок стажу.

10.11.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №34 на заміну рішення №34 від 20.10.2022, в якому зазначено: «…Вік заявника 45 років.

Страховий стаж особи становить 44 роки 4 місяця.

На підземних роботах (25 років) пільговий стаж особи становить 11 років 9 місяців.

Пенсійний вік визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) становить 50 років.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 10 років.

Пільговий стаж за Списком № 1 для визначення права на пенсію особи становить 17 років 1 місяць.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Працює з 20.11.2007. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 16.05.2027. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує».

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що за змістом оскаржуваного рішення, в якому вказано про страховий стаж позивача 44 роки 4 місяці, враховуючи те, що у розрахунку стажу для призначення пенсії, який наявний у матеріалах справи, зазначено стаж на право позивача на призначення пенсії 27 років 3 місяці 8 днів, період роботи позивача з 31.03.2022 по 13.10.2022 враховано ОСОБА_1 до страхового стажу.

Крім того, щодо зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача з 03.08.2016 по 31.03.2022 суд зазначив, що згідно Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, що чинний на спірний період роботи позивача, не вбачається, що професія «начальник зміни підземний» за якою позивач працював, відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, щодо зарахування позивачу періоду навчання у навчальному закладі суд першої інстанції зазначив, що оскільки між закінченням позивачем навчального закладу та його працевлаштуванням за набутою професією минуло менше трьох місяців, період навчання позивача з 01.09.1994 по 08.06.1999 повинен враховуватись до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 3 Основного Закону України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1, 2 статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що 13.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За результатами розгляду такої заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 20.10.2022 прийнято рішення №34 про відмову у призначенні пенсії з тих підстав, що до пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.11.2007 по 11.03.2009, оскільки не надано наказ про результати атестації робочого місця за вказаний період. Також у рішенні зазначено, що страховий стаж становить 42 роки 4 місяці, пільговий стаж становить 10 років 5 місяців.

Також позивачем до пенсійного органу подано 10.11.2022 клопотання, у якому просив надати розшифровку відмови у призначення пенсії та розрахунок стажу.

10.11.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення №34 на заміну рішення №34 від 20.10.2022, в якому зазначено: «…Вік заявника 45 років.

Страховий стаж особи становить 44 роки 4 місяця.

На підземних роботах (25 років) пільговий стаж особи становить 11 років 9 місяців.

Пенсійний вік визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) становить 50 років.

Необхідний пільговий стаж на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 10 років.

Пільговий стаж за Списком № 1 для визначення права на пенсію особи становить 17 років 1 місяць.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Працює з 20.11.2007. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 16.05.2027. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує».

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З аналізу апеляційних скарг встановлено, що спірними в контексті розгляду даної справи є питання щодо:

- зарахування позивачу до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999;

- зарахування до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999.

Вирішуючи спірні питання в межах доводів апеляційної скарги апеляційний суд виходить з такого.

Щодо зарахування позивачу до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999.

Так, статтею 44 Закону № 1058-IV визначено, що:

- заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально (частина перша);

- заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (частина друга);

- органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Положеннями частини 5 статті 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), статтю 13, частину другу статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII.

У пункті 2 резолютивної частини вказаного рішення Конституційний суд зазначив, що стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, а у пункті 3 - що застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти „б-„г статті 54 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII (у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 2 березня 2015 року № 213-VIII) на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 ( 36-2003-п ) виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту «а» частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII мають бути дотримані дві умови:

1) досягнення пенсійного віку 50 років;

2) наявність стажу роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1.

Відповідно до пункту 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказ Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків

Пунктом 3 Порядку № 383 передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Аналіз наведених положень свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , позивач 28.11.2007 був прийнятий гірським майстром з повним робочим днем в шахті у ВП «Шахта «Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля», яке перейменоване на даний час у відокремлений підрозділ «Шахта «Капітальна» Державного підприємства «Мирноградвугілля».

Останній запис у трудовій книжці позивача, щодо переведення позивача начальником зміни виробничої служби, внесено 23.03.2011.

Також, відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній відокремленого підрозділу «Шахта «Капітальна» державного підприємства «Мирноградвугілля» від 30.09.2022 № 691, позивач у період з 30.08.2016 по теперішній час працює начальником зміни підземним.

Проте, колегія суддів зауважує, що у вказаній довідці ,на відміну від запису про період роботи позивача начальником зміни, зайнятим на підземних роботах 50% і більше робочого часу на рік, яка передбачена Списком №1 розділ 1 підрозділ 1.1г (постанова КМУ №36 від 16.01.2003) у період з 23.03.2011 по 02.08.2016, останній період роботи позивача з 03.08.2016 роботодавцем не віднесено до робіт, передбачених Списком №1.

Також, відповідно до наказу директора Відокремленого підрозділу «Шахта Стаханова» ДП «Красноармійськвугілля» від 21.03.2014 № 01/248, наказу директора Відокремленого підрозділу «Шахта капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 18.03.2019 № 01/648пр «Про підсумки атестації підземних робочих місць за умовами праці», посада позивача «начальник зміни підземний» відсутня у переліку посад які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 виробництв, робіт професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461, що чинний на спірний період роботи позивача, не вбачається, що професія «начальник зміни підземний» за якою позивач працював, відносяться до професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Водночас, надані позивачем довідки про кількість підземних виходів за спірний період не свідчать поза розумним сумнівом про виконання позивачем робіт повний робочий день в умовах, передбачених Списком 1, не менше 80 відсотків робочого часу.

Позивачем до як до суду так і до пенсійного органу не надано достатніх доказів на підтвердження того, що у спірний період він працював на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1.

Враховуючи викладене, на думку колегії суддів суд першої інстанції правильно дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи позивача на Відокремленому підрозділі «ШАХТА «КАПІТАЛЬНА» ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «МИРНОГРАДВУГІЛЛЯ» з 03.08.2016 по 31.03.2022.

Щодо зарахування до пільгового стажу час навчання у ВНЗ «Красноармійському філіалі ДонДТУ» з 01.09.1994 по 08.06.1999 колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з диплому серії НОМЕР_2 від 08.06.1999 та трудової книжки позивача він у період з 01.09.1994 по 08.06.1999 навчався у навчальному закладі Красноармійському філіалі Донецького державного технічного університету за спеціальністю гірниче обладнання.

Також, згідно трудової книжки позивача ОСОБА_1 , 30.07.1999, був прийнятий гірським майстром підземним з повним робочим днем в шахті, де пропрацював до 28.09.2007 та такий період роботи позивача зарахований відповідачем до пільгового стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту», час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

При цьому період навчання може бути зарахований до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі і прирівнюється до роботи, яка слідувала після навчання, за умови того, що після закінчення відповідного навчального закладу особо влаштовується на роботу саме за набутою професією.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 11.07.2022 року у справі №160/6695/21.

Також, апеляційний суд зауважує, що статус навчального закладу слід визначати з огляду на законодавство, що діяло на час навчання особи.

Так, протягом періоду навчання позивача в навчальному закладі Красноармійському філіалі Донецького державного технічного університету правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» від 23.05.1991 № 1060-XII (далі - Закон № 1060-XII).

Відповідно до статті 40 Закону № 1060-XII, в редакції чинній на час навчання, професійно-технічна освіта забезпечує здобуття громадянами професії відповідно до їх покликань, інтересів, здібностей, перепідготовку, підвищення їх професійної кваліфікації.

Згідно із статтею 41 Закону № 1060-XII професійно-технічними закладами освіти є: професійно-технічне училище, професійно-художнє училище, професійне училище соціальної реабілітації, училище-агрофірма, училище-завод, вище професійне училище, навчально-виробничий центр, центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, навчально-курсовий комбінат, інші типи закладів, що надають робітничу професію.

Випускникам професійно-технічних закладів освіти відповідно до їх освітньо-кваліфікаційного рівня присвоюється кваліфікація «кваліфікований робітник» з набутої професії відповідного розряду (категорії). Випускникам вищих професійних училищ може присвоюватися кваліфікація «молодший спеціаліст».

Також, положеннями статті 43 Закону № 1060-XII встановлено, що вищими навчальними закладами є: технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші.

Вищі заклади освіти здійснюють підготовку фахівців за такими освітньо-кваліфікаційними рівнями: молодший спеціаліст - забезпечують технікуми, училища, інші вищі заклади освіти першого рівня акредитації; бакалавр - забезпечують коледжі, інші вищі заклади освіти другого рівня акредитації; спеціаліст, магістр - забезпечують вищі заклади освіти третього і четвертого рівнів акредитації.

Аналіз наведених положень у сукупності свідчить про те, що позивач отримав кваліфікацію у навчальному закладі який відноситься до закладів професійної освіти.

З огляду на викладене, враховуючи те, що між закінченням позивачем навчального закладу та його працевлаштуванням за набутою професією минуло менше трьох місяців, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що період навчання позивача з 01.09.1994 року по 08.06.1999 повинен враховуватись до стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільговій основі.

Підсумовуючи все вищевикладене, на думку колегії суддів суд першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційних скарг, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Інші доводи скаржників ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29.12.2023 у справі № 420/18618/22 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк