Справа № 484/6708/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 484/6708/23

Перша інстанція: суддя Паньков Д.А.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

секретар Афанасенко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2024 року у справі № 484/6708/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом , у якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00014823 від 17.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що в оскаржуваній постанові від 17.11.2023 вiдповiдачем неправильно визначено кількість вісей транспортного засобу з напівпричепом, а саме, вказано, що фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу складають: кількість вісей - 4 шт., замість існуючих в дійсності 5-ти вісей, та перевищення загальноп маси транспортного засобу на 7,375% (2,655 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, а не 40 тон, як це прямо передбачено пунктом 22.5 ПДР України.

Відповідно до пункту 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составiв допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема: для двовісного автомобіля (тягача) з тривісним напівпричепом - 40 тон.

В свою чергу, відповідно розміщених на вебсайті Державної служби України з безпеки на транспорті фотозображень транспортного засобу, які додаються до вказаної постанови від 17.11.2023, видно, що тягач DAF XF 460 FT. д.н.з. НОМЕР_1 має 2 вісі, а напівпричіп BODEX KIS 3WS, д.н.з. НОМЕР_2 має 3 вісі (зтроєна вісь), тобто всього 5, а не 4 вісі, і жодних зазначень, що якісь колеса мали б якісь пошкодження, постанова не містить.

Дана обставина, на думку позивача безумовно вплинула на визначення відповідачем дозволеної максимальної фактичної маси транспортного засобу, а саме - 36 тон, а не 40 тон, та призвела до неправильних підрахунків при визначенні вагових параметрів транспортного засобу.

Згідно змісту оскаржуваної Постанови від 17.11.2023, загальна маса транспортного засобу з напівпричепом (з урахуванням похибки) складає 38,655 тонн, що не перевищує дозволену максимальну фактичну масу у 40 тон, тобто вимоги Правил дорожнього руху України в цій частині позивачем не порушені.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скаристався.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області рішенням від 15.01.2024 позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнив.

Скасував постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00014823 від 17.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн., а справу про адміністративне правопорушення закрив.

Стягнув з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Державна служба України з безпеки на транспорті подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- суд першої інстанції не врахував, що підставою для видання оспорюваної постанови про застосування до позивача адміністративного стягнення (штрафу) стали результати автоматичного вимірювання загальної маси транспортного засобу, проведеного 16.11.2023, відповідно до цих результатів було зафіксовано навантаження на 4 осі. При цьому, вказаний показник зафіксовано на технічний засіб, який пройшов в установленому законом порядку повірку.

Також представник Державної служби України з безпеки на транспорті в апеляційній скарзі заявив клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.03.2024 заяву Державної служби України з безпеки на транспорті про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів задовольнити.

Забезпечив участь в судовому засіданні представнику Державної служби України з безпеки на транспорті, призначеному на 26.03.2024 о 12 год 00 хв в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відповідно до Положення про ЄСІТС.

Проте, представник апелянта в судове засідання в режимі відеоконференції не з`явилась. Повідомила секретаря судового засідання шляхом телефонного зв`язку, що вже не є працівником Державної служби України з безпеки на транспорті.

Позивачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином.

Отже, особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були належно сповіщені, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини 2 статті 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що згідно свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів позивачу на праві власності належить:

- автомобіль DAF XF 460 FT, д.н.з. НОМЕР_3 ;

- спеціалізований напівпричіп BODEX KIS 3WS, д.н.з. НОМЕР_2 .

17.11.2023 постановою, яка винесена ОСОБА_2 , старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті по справі позивачку притягнуто до адміністративноп вiдповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Установлено, що 16.11.2023 о 19.07 год. за адресою: Н-03, км 210+500, Хмельницька область зафіксовано транспортний засіб DAF XF 460 FT, державний номер НОМЕР_3 . Вiдповiдальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,375% (2,655 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Зазначена постанова отримана позивачкою 24.11.2023.

ОСОБА_1 не погоджуючись із винесеною постановою звернулась із позовом до суду.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з доданих до постанови фотозображень та свідоцтв про реєстрацію належних позивачу транспортних засобів, вбачається, що вiдповiдачем неправильно визначено кількість вісей транспортного засобу з напівпричепом, а саме, вказано, що фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу складають: кількість вісей - 4 шт., замість існуючих в дійсності 5-ти вісей, та перевищення загальноп маси транспортного засобу на 7,375% (2,655 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, а не 40 тон, як це визначено пунктом 22.5 ПДР України. Будь яких інших доказів на підтвердження правомірності дій посадової особи, яка винесла постанову, відповідачем не надано.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 р. № 1174, (Далі «Порядок», який визначає безпосередньо механізм фіксації), метадані повинні містити, окрім іншого, дані про:

пп. 4. Дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

пп. 5. фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Метадані - структуровані дані, які містять відомості про подію, зафіксовану за допомогою автоматичного пункту, характеристики зафіксованого транспортного засобу, необхідні для його ідентифікації, параметри функціонування технічних засобів автоматичного пункту, а також інші дані, необхідні для обліку, пошуку, оцінки та управління такими відомостями.

У пп. 4. Максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);

пп. 5. Фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

Частинами 2, 3, 4 статті 283 КУпАП унормовано, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, оформлюється відповідно до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України 27.09.2021 року за №512 (далі Інструкція).

Так відповідно до Додатка 1 вказаної Інструкції в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вирішуючи спір по суті суд першої інстанції виходив із того, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження) на території України АА № 00014823 від 17.11.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. не відповідає вимогам вищенаведених нормативних актів з огляду на таке.

Так, суд першої інстанції виснував, що з доданих до постанови фотозображень та свідоцтв про реєстрацію належних позивачу транспортних засобів, вбачається, що вiдповiдачем неправильно визначено кількість вісей транспортного засобу з напівпричепом, а саме, вказано, що фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу складають: кількість вісей - 4 шт., замість існуючих в дійсності 5-ти вісей, та перевищення загальноп маси транспортного засобу на 7,375% (2,655 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 36 тон, а не 40 тон, як це визначено пунктом 22.5 ПДР України.

Будь -яких інших доказів на підтвердження правомірності дій посадової особи, яка винесла постанову, відповідачем не надано.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції і додатково зазначає, що у апеляційній скарзі Державна служба України з безпеки на транспорті зазначила , що на фото транспортного засобу, який проїжджає через ваговий комплекс видно, що транспортний засіб має 5 осей але 3 вісь є піднятою і не торкається землі, тому ваговим комплексом було зафіксовано навантаження на 4 осі.

Проте доказів наведеного апелянт не надав.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог та задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Щодо додаткових доказів , які надані апелянтом колегія суддів зазначає, що вона не надає оцінку доказам, що надані апелянтом до суду апеляційної інстанції, та які не надавались до суду першої інстанції, оскільки докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Ці ж правові висновки знайшли своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 по справі № 46/603 .

Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15 січня 2024 року у справі № 484/6708/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк