Справа № 160/29580/23
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
10 листопада 2023 року ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якій просить:
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період згідно із трудовою книжкою НОМЕР_1 від 01.09.1990, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 02.12.1998 по 24.01.1999 р. у Рубіжанському городському центрі зайнятості населення;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи з 07.02.1994 року по 03.11.1998 року включно у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель»;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 25.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду та призначити пенсію з 25.09.2023.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив, що він 25 вересня 2023 року досягнувши 50-річного віку звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши до заяви необхідний пакет документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 29 вересня 2023 року, позивачеві відмовлено в призначення пенсії за віком на пільгових за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

Доповненням до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 24 жовтня 2023 року позивачеві повідомлено, які періоди роботи згідно трудової книжки та уточнюючої довідки не були зараховані до страхового та пільгового стажу.

Додатково ОСОБА_1 повідомлено, що в зв`язку з відсутністю додаткових документів про пільговий характер роботи та необхідного пільгового стажу, йому відмолено в призначенні пенсії.

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 29.09.2023 №25 та доповнення до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.10.2023 року, оскільки йому протиправно не зараховано періоди його трудової діяльності до страхового та пільгового стажу, що позбавило його на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач звернувся через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 листопада 2023 року для розгляду адміністративної справи №160/29580/23 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задоволено частково, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення по справі та ухвалено провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15 листопада 2023 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками.

16 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року, залучено до участі у справі №160/29580/23 у якості відповідача-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул.Саєнка Андрія, буд.10, м.Фастів, Київська область, 08500), розгляд адміністративної справи №160/29580/23 розпочато спочатку.

15 січня 2024 року на адресу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області направлено ухвалу про залучення співвідповідача по справі та примірник позовної заяви з додатками.

23 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області отримано ухвалу про залучення співвідповідача по справі та примірник позовної заяви з додатками, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в системі "Електронний суд", яка міститься в матеріалах справи.

Протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття провадження, відповідачами відзиву на позовну заяву не надано, з заявами та клопотаннями на адресу суду представники не зверталися.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01.09.1990 року ОСОБА_1 має записи про трудову діяльність та наявний страховий та пільговий стаж роботи.

25 вересня 2023 року, досягнувши 50-річного віку, позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додавши до заяви необхідний пакет документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 29 вересня 2023 року, позивачеві повідомлено про наступне.

"Дата народження 16.03.1970 року.

Не працює.

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 25.09.2023 р.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах та відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Вік заявника 53 роки 06 місяців 09 днів.

Страховий стаж особи для розрахунку 35 років 06 місяців 22 дні.

Пільговий стаж особи становить 03 роки 01 місяць 00 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами не зараховано: періоди трудової діяльності згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 20.06.1991 року, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58, а саме: період з 02.12.1998 року по 24.01.1998 року, оскільки порушено хронологію дат про прийом та звільнення на роботу.

Додатковий коментар: згідно пункту 20 Постанови від 12.08.1993 року №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пільговий стаж розрахований по індивідуальній відомості застрахованої особи ОК-5.

У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу відмовлено у призначенні пенсії".

Доповненням до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 24 жовтня 2023 року, позивачеві додатково повідомлено про наступне.

"Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи (після досягнення 53 років і за наявності страхового стажу не менше 24 років 6 місяців у чоловіків, з них не менше 7 років на зазначених роботах).

Вік заявника 53 роки 06 місяців 09 днів.

Страховий стаж особи для розрахунку 35 років 06 місяців 22 дні.

Пільговий стаж особи становить 03 роки 01 місяць 00 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

- до страхового стажу не врахований період з 02.12.1998 року по 24.01.1998 року, згідно трудової книжки НОМЕР_4 від 20.06.1991 року, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року №58 (порушено хронологію дат про прийом на роботу та звільнення з роботи).

- до пільгового стажу не зараховано період з 07.02.1994 року по 03.11.1998 року у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 01.09.1990 року, оскільки відсутня уточнююча довідка про пільговий характер роботи.

Додатковий коментар: пільговий стаж розрахований відповідно до пункту 20 Постанови від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме: з 25.01.1999 по 29.12.1999 (11 міс. 5 д.), з 01.01.2000 по 30.04.2000 (4 міс), з 01.05.2000 по 25.02.2002 (1 р. 9 м. 25 д.).

В зв`язку з відсутністю додаткових документів про пільговий характер роботи та необхідного пільгового стажу у призначенні пенсії відмовлено".

ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 від 29.09.2023 №25 та доповнення до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 24.10.2023 року, оскільки йому протиправно не зараховано періоди його трудової діяльності до страхового та пільгового стажу, що позбавило його на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим позивач звернувся через систему «Електронний суд» до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, зайнятим повний робочий день, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах та відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку - чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Судом встановлено, що станом на момент звернення до відповідача-2 з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досяг віку 50 років.

Відповідно трудової книжки серії НОМЕР_3 від 01.09.1990 року, ОСОБА_1 має наступні записи про трудову діяльність, а саме:

Відповідно до запису №1 у період з 04.07.1988 року до 16.08.1989 року, "Служба в Советской армии";

Відповідно до запису №2 у період з 01.09.1990 року зарахований до навчально-виробничої ділянки навчально-курсового комбінату з направленням на навчання до Рубіжанської філії Дніпропетровського хіміко-технологічного інституту та виплатою стипендії за рахунок об`єднання «Краситель», підстава наказ пост.117 від 22.02.1991 року;

Відповідно до запису №3 у період з 19.02.1991 року робота в Цеху №9 на посаді "апаратник синтезу 4-го розряду", підстава наказ 389 від 19.02.1991 року;

Відповідно до запису №4 у період з 01.01.1992 року переведений у навчально-виробничу ділянку навчально-курсового комбінату студентом з виплатою стипендії за рахунок РВО «Краситель», підстава наказ 4788 від 28.12.1991 року;

Відповідно до запису №5 у період з 07.02.1994 року робота в Цеху №8 на посаді "майстер (стажер)", підстава наказ 49/к від 08.02.1994 року;

Відповідно до запису №6 у період з 01.02.1995 року робота в Цеху №8 на посаді "Начальник зміни", підстава наказ 56/к від 08.02.1995 року;

У подальшому за результатами атестації робочих місць підтверджено право на пільгову пенсію підставою є постанова 461/к/13 від 19.09.1994 року;

Відповідно до запису №7 у період з 24.06.1998 року робота в Цеху №8 на посаді "Заступник начальника цеху", підстава наказ 161/к від 23.06.1998 року;

Відповідно до запису №8 у період з 03.11.1998 року звільнений за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання за статтею 38 КЗпП України, підстава наказ 682 от 03.11.1998 року;

Відповідно до запису №9 у період з 02.12.1998 року призначено виплату по безробіттю згідно зі статтею 28 пункту 3 та 29 пункту 1а Закону України «Про зайнятість населення», підстава розпорядження №1619а від 02.12.1998 року;

Відповідно до запису №10 у період з 24.01.1998 року припинено виплату допомоги по безробіттю згідно з пунктом 1а статті 30 Закону України «Про зайнятість населення», підстава розпорядження №870 від 26.01.1999 року;

Відповідно до запису №11 у період з 25.01.1999 року прийнятий у Цех №8 на посаду "Начальник цеху зміни, підстава Наказ 19/к 25.01.1999 року;

Відповідно до запису №12 у період з 01.03.1999 року робота в Цеху №12 на посаді "Заступник начальника цеху за строковим трудовим договором на 1 рік", підстава наказ 91/к від 11.03.1999 року;

Відповідно до запису №13 у період з 01.03.2000 року робота в Цеху №12 на посаді "Заступник начальника цеху", підстава наказ 68/к від 28.02.2000 року;

Відповідно до запису №14 у період з 30.04.2000 року звільнений за статтею 36 пункту 1 КЗпП України за згодою сторін, підстава наказ 178/к від 27.04.2000 року;

Відповідно до запису №15 у період з 01.05.2000 року прийнятий на посаду "Начальник цеху пластифікаторів за строковим трудовим договором на 3 місяці", підстава наказ 1-к від 04.05.2000 року;

Відповідно до запису №16 у період з 01.08.2000 року зарахований на постійне місце роботи на посаді "Начальник цеху", підстава наказ 19-к від 03.08.2000 року;

Відповідно до запису №17 у період з 25.02.2002 року звільнений за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням, підстава наказ 7-к від 26.02.2002 року;

Відповідно до запису №18 у період з 28.02.2002 року прийнятий на роботу технологом, підстава наказ 8 від 28.02.2002 року;

Відповідно до запису №19 у період з 09.07.2004 року звільнений згідно статті 38 КЗОТ України за власним бажанням, підстава наказ №12 від 09.07.2004 року;

Відповідно до запису №20 у період з 13.07.2004 року прийнятий на посаду "Інженера І категорії з налагодження та випробувань", підстава наказ №25-к від 13.07.2004 року;

Відповідно до запису №21 у період з 13.07.2004 року призначений на посаду "В.о. Головного інженера Західно-Казахстанської філії", підстава наказ №99 «б» наказ від 13.07.2004 року;

Відповідно до запису №22 у період з 16.08.2007 року переведений на посаду "Провідний інженер з налагодження та випробувань", підстава наказ 36-к от 16.08.2007 року;

Відповідно до запису №23 у період з 20.10.2008 року переведений на посаду "Провідного інженера ПДО в АУП", підстава наказ 62-к від 15.10.2008;

Відповідно до запису №24 у період з 01.08.2013 року переведено на посаду "Заступник начальника договірного відділу в АУП", підстава наказ 248-к від 01.08.2013 року;

Відповідно до запису №25 у період з 01.07.2015 року призначений на посаду "Начальник договірного відділу", підстава Наказ №197-к від 25.06.2015 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічне положення міститься також і в статті 48 Кодексу законів про працю України, згідно з якою трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

Суд зазначає, що норми пункту 3 Порядку передбачають обов`язковість витребування уточнюючих довідок для підтвердження трудового стажу лише у випадку, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, в той час як у трудовій книжці позивача містяться записи про роботу позивача у спірні періоди та наявні дані про його посаду та зазначені реквізити документів, на підставі яких такі відомості внесені, тому суд зазначає, що в даному випадку неврахування відповідачем-1 спірних періодів до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 є необґрунтованим.

Наказом Міністерства праці України №58 від 29.07.1993 року затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно пункту 1.1 цієї Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки вносяться відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди (п.п.2.2 Інструкції).

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.3 Інструкції).

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення (пункт 2.4. Інструкції).

Аналогічні вимоги містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162.2.10.

Окрім того, відповідно до вимог пункту 2.10 цієї Інструкції зазначено, що у розділі "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження", "Відомості про заохочення" трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається. У разі необхідності, наприклад, зміни запису відомостей про роботу після зазначення відповідного порядкового номеру, дати внесення запису в графі 3 пишеться: "Запис за № таким-то недійсний".

Відповідності до п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Таким чином, здійснення записів у трудовій книжці власником або уповноваженим ним органом покладено на останніх, а не на працівника, а отже, відповідальність за неправильність вчиненого запису чи інших відомостей не може бути перекладена на працівника та позбавляти його права на врахування трудового стажу, який враховується для призначення пенсії.

Отже, формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до розділів ІІІ, ІV Порядку №22-1, відповідач наділений повноваженнями самостійно отримати необхідні документи, що відповідає принципу належного урядування і націлено на забезпечення органами Пенсійного фонду України реалізації громадянами їх конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право особи на призначення пенсії за віком має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала. Також і відповідальність за надання недостовірних пенсійних документів покладена на підприємство (організацію) та пенсіонера.

Суд зазначає, що витребування та перевірка первинних документів є також правом пенсійного органу. Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним. Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Суд також бере до уваги уточнення відповідача-1, однак у зв`язку з тим, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, суд приходить до висновку, що неточності у заповненні трудової книжки не можуть бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача, тому спірні періоди роботи позивача зараховуються до стажу роботи за Списком №1 на підставі постанови КМУ №36 від 16.01.2003 року та до страхового стажу пропорційно викладеному в спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

У той же час суд вважає належним та достатнім способом захисту порушених прав позивача визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 29 вересня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; та доповнення до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 24.10.2023 року.

З метою недопущення повторного порушення права ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ): до страхового стажу періоди його роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1990 року: з 02.12.1998 року по 24.01.1999 року у Рубіжанському міському центрі зайнятості; до стажу, що дає право на пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списку №1 періоди його роботи з 07.02.1994 року по 03.11.1998 року у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель».

Зважаючи на викладене, належним способом захисту порушеного права позивача, на думку суду, є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зарахованих до страхового та пільгового стажу періодів його роботи та з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

Щодо призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, суд не може перебирати на себе функції органу, що здійснює підрахунок періоду пільгового стажу ОСОБА_1 .

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, позовні вимоги про зобов`язання відповідача-2 здійснити ОСОБА_1 з 25 вересня 2023 року призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є передчасними та спрямовані на захист ще не порушених прав позивача, що суперечить статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині призначення пенсії з 25 вересня 2023 року.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року, клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - задоволено частково, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, з урахуванням чого розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 29 вересня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та доповнення до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №25 від 24.10.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ):

до страхового стажу періоди його роботи згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.1990 року з 02.12.1998 року по 24.01.1999 року у Рубіжанському міському центрі зайнятості;

до стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1, періоди його роботи з 07.02.1994 року по 03.11.1998 року у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до пункту 2 частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням зарахованих до страхового та пільгового стажу періодів його роботи, та з урахуванням висновків викладених в рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник