Справа № 504/4388/23
Суддя: Вінська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 504/4388/23
Номер провадження 2-а/504/27/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.03.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

головуючої судді Вінської Н.В.,

секретаря Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Доброслав адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом, яким просить суд:

1. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7861548 від 03.10.2023р. винесену майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати протиправною та скасувати.

2. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 923623 від 03.10.2023р. винесену майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати протиправною та скасувати.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 03.10.2023 року знаходячись на вул. Перемоги, с. Першотравневе, Одеського району, Одеської області керуючи авто «FORD» отримав дзвінок від свого знайомого і «скинув» його. Оскільки за кермом по мобільному розмовляти не можна, то позивач стверджує, що скерував авто на узбіччя і повністю зупинив авто з метою подзвонити, та пристебнутий ремінь безпеки він також відстебнув. Десь через декілька секунд до нього під`їхали працівники поліції і без причини затребували від нього посвідченні водія, техпаспорт і страховку. На зауваження позивача, що страховий поліс буде наданий тільки після повідомлення про причину їх звернення його було вказано не пристебнутий ремінь безпеки. Не реагуючи на зауваження позивача, на те що авто у нерухомому стані у зв`язку із чим він не зобов`язаний пристібатись ремінем не відреагували та склали дві постанови:

- першу серії НОМЕР_1 за фактом не був пристебнутого ремені безпеки.

- другу серії БАД №923623 за фактом відсутності страхового полісу.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст.121 КУпАП, та просить скасувати вказані постанову про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою судді від 16.01.2024 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників процесу.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник відповідача відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений відповідно до ч. 2 ст. 268 КАС України, якою передбачено, що учасник справи вважається повідомленим з моменту направлення такого повідомлення працівником суду. Тому суд розглянув справу за відсутності відповідача відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України. Відзиву відповідач не подав, доказів правомірності прийнятих відповідачем постанов до суду також не надано.

Суд, оцінивши докази, які є у справі, відповідно до ст. 90 КАС України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7861548 від 03.10.2023р. винесеною майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн.

У відповідності до вказаної постанови ОСОБА_1 03.10.2023 року керуючи транспортним засобом по вул. Миру в с. Першотравневе Одеського району Одеської області Ford Sierra днз НОМЕР_2 , який обладнаний пасивною системою безпеки не був пристебнутий ремінем безпеки.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 923623 від 03.10.2023р. винесеною майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 485 грн.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка».

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі № 338/855/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем ПДР України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Також Верховний Суд у вказаній постанові вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В силу положень ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», якою передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, співробітники поліції, суб`єкти владних повноважень, зобов`язані застосовувати вказані правові позиції у своїй діяльності щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Оскаржувані постанови не містять жодних відомостей про будь які додатки до них, відсутні відомості про здійснення фіксації правопорушення.

Стороною відповідача не надано суду доказів на підтвердження обставин порушення ОСОБА_1 року ПДР України.

Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Окрім того відповідач мав би на підставі ч.2 ст.36 КУпАП, винести одну постанову та стягнення накласти в межах санкції ч.5 ст.121 КУпАП, як такої, що передбачає більш серйозне стягнення з числа вчинених.

Згідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Отже інспектором поліції відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області при накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 допущено процесуальні порушення.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи, що факт вчинення позивачем порушення ПДР України не підтверджено відповідачем належними і допустимими доказами, суд вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, внаслідок чого оскаржувана позивачем постанова підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 286, 293, 295 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 17, 139, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відділення поліції №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАТ № 7861548 від 03.10.2023р. винесену майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн, провадження по справі закрити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 923623 від 03.10.2023р. винесену майором поліції ОСОБА_2 Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №2 ГУ НП в Одеській області в Одеській області якою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 485 грн, провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вінська Н. В.