Справа № 140/33650/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/33650/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють (далі відповідач, ДПОП «ОШБ «Лють») про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 25.10.2023 № 41 Про застосування дисциплінарних стягнень, яким до ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 3 (Миротворець) штурмового батальйону № 2 полку УПОП № 3 ДПОП ОШБ Лють, полковника поліції, застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним наказом на підставі Закону України Про Національну поліцію до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність за невиконання наказу командира загону БТГ р №3 №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій».

Позивач вважає, що відповідачем було порушено процедуру проведення службового розслідування, а саме порушено його право на захист та встановлення всіх фактичних обставин, які стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. У його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, застосований вид дисциплінарного стягнення не є пропорційним його діянню. Крім того, наголошує на тому, що він не відмовлявся від виконання бойового завдання і його невиконання стало неможливим через відмову всіх членів загону від його виконання, окрім нього, що в свою чергу свідчить про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між невиконанням даного наказу та притягненням його до дисциплінарної відповідальності. З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 15.11.2023 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та відповідно до приписів статей 12, 257, 262 КАС України ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позов, відповідач позовні вимоги заперечив та зазначив, що 22.09.2023 до ДПОП «ОШБ «Лють» надійшла доповідна записка начальника управління моніторингу щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», а саме не виконання ними бойового завдання.

За даним фактом на підставі Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, що затверджений наказом МВС України 07.11.2018 №893 (далі Порядок №893) відповідачем наказом № 462 від 22.09.2023 призначено службове розслідування в формі письмового провадження.

Згідно з висновком констатовано, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2 та 5 пункту 1, підпунктів 2,4 та 22 пункту 3 розділу II посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського, які виразились у невиконанні наказу командира загону БТГ р №3 №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій».

Тому, на підставі вказаного висновку службового розслідування, яким було встановлено вину позивача у порушенні вимог чинного законодавства, Комісією прийнято рішення про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у виді попередження про неповну службову відповідність.

На підставі висновку службового розслідування було винесено відповідний оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення до позивача у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Вважає, що відповідний наказ винесено у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними.

Відповідач вказує на те, що при призначенні службового розслідування, його проведенні, діяв у відповідності до норм чинного законодавства та будь-яких прав позивача при цьому не порушував. Також зазначає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю підтверджується наявними матеріалами службового розслідування. З врахуванням викладеного просив в позові відмовити повністю.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді інспектора взводу №2 роти №3 («Миротворець») штурмового батальйону №2 полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють» (а.с.3).

22.09.2023 до відповідача надійшла доповідна записка начальника управління моніторингу Я.Білого № 5240/52/01-2023 щодо порушення службової дисципліни окремими поліцейськими полку УПОП №3 ДПОП «ОШБ «Лють», а саме не виконання поліцейськими бойового завдання №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій», яке їм доведений до відома (а.с.81).

По даному факту начальником ДПОП «ОШБ «Лють» винесено наказ № 462 від 22.09.2023 Про призначення службового розслідування. Цим же наказом визначено, що службове розслідування буде проводитись у формі письмового провадження, та склад дисциплінарної комісії (а.с.80).

За результатами проведеного службового розслідування, 23.10.2023 затверджено висновок службового розслідування. В ході службового розслідування було встановлено порушення позивачем службової дисципліни.

Констатовано, що ОСОБА_2 порушено вимоги пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпунктів 2 та 5 пункту 1, підпунктів 2,4 та 22 пункту 3 розділу II посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського, які виразились у невиконанні наказу командира загону БТГ р №3 №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій» (а.с. 98-107).

На підставі висновку та матеріалів службового розслідування, відповідачем видано наказ від 25.10.2023 № 41 Про застосування дисциплінарних стягнень, яким пунктом 1 даного наказу до ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 3 (Миротворець) штурмового батальйону № 2 полку УПОП № 3 ДПОП ОШБ Лють, полковника поліції за вчинення дисциплінарного проступку порушення вимог пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність (а.с.93-95).

Із вказаним наказом позивача ознайомлено 27.10.2023 (а.с.95 зворот).

Позивач не погоджуючись із винесеним наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, оскаржив його до суду.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII) визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

Частинами 1, 2 статті 19 даного Закону визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Як визначено статтею 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

З тексту Присяги вбачається, що в основі поведінки поліцейського закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Пунктами 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

Відповідно до частини 1 статті 5 Статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Як встановлено частиною 1 статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частинами 1-3 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частиною 3 статті 19 Статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин 1-3 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Частиною 4 статті 14 визначено, що підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Як встановлено частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту, порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС № 893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 4 розділу V Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Як встановлено п.1. розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Частинами 1-3, 5 статі 26 Статуту визначено, що у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа).

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів.

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку.

Частиною 1 статті 27 Статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Згідно з частинами 1, 2 статті 29 даного Закону у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Підпунктами 2, 4, 22 пункту 3 розділу II посадової інструкції, що регламентують діяльність поліцейського визначено обов`язок щодо необхідності неухильного виконання законів та Конституції України, виконання наказів командирів та бойових розпоряджень.

Аналізуючи зібрані по справі докази та норми чинного законодавства, які регламентують спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність оскаржуваного наказу в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності враховуючи наступне.

Нормами Законів України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту визначено, визначено основні права та обов`язки поліцейських, що є службовою дисципліною, та з дотримання яких норм вона складається, також визначено, що поліцейський може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності, і що визнається дисциплінарним проступком.

Відповідно до норм Статуту службова дисципліна зобов`язує поліцейського бути вірним Присязі, мужньо і вправно служити народові України, знати Закони, інші нормативно правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові і функціональні обов`язки, тощо.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні законодавчих та підзаконних актів з питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими правилами передбачені

Кожний поліцейський зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються, відповідними законами, підзаконними нормативними актами, а також посадовими інструкціями.

Частиною 4 статті 25 Закону № 580-VIII встановлено, що під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Тобто з врахуванням вищевказаних норм на поліцейського який служить в поліції особливого призначення, яка бере участь в обороні України шляхом безпосереднього ведення бойових дій покладається також обов`язок щодо виконання бойових розпоряджень командирів.

У даному випадку підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності по оскаржуваному наказу стала невиконання ним бойового розпорядження командира загону БТГ р №3 №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій».

Однак, з таким твердженням суд не погоджується враховуючи наступне.

Пунктом 1 наказу командира загону БТГР №3 №51 ДСК від 21.09.2023 «Про проведення наступальних ударно-штурмових дій» (а.с.127-130) було наказано ОСОБА_1 силами підпорядкованої групи (з визначенням відповідного складу) у взаємодії з іншими підрозділами провести 23.09.2023 у певному районі наступальні ударно-штурмові дії, з переліком вчинення необхідних дій.

Вимоги вказаного наказу були доведені до відповідних працівників, які в категоричній формі відмовились від виконання даного бойового розпорядження.

В подальшому дане бойове розпорядження було виконано іншими підрозділами.

Суд констатує, що підставою для притягнення військовослужбовця до відповідальності є встановлення факту неналежного виконання службових обов`язків, наявності складу дисциплінарного проступку в його діях чи бездіяльності.

У даному випадку, із матеріалів службового розслідування слідує, що ОСОБА_1 на відміну від інших поліцейських від виконання вказаного бойового розпорядження не відмовлявся та дав згоду на його виконання.

Відповідачем та обставина, що позивач після доведення бойового розпорядження не відмовлявся від виконання бойового завдання, не заперечується і ці обставини зазначені у висновку службового розслідування. Однак вказується, що в подальшому він відмовився від його виконання.

Слід зазначити, що виконання бойового розпорядження було покладено не персонально на одного позивача, а й на інших поліцейських (визначено склад групи). Тобто виконання було можливим лише за умови участі в ньому тих поліцейських, яких стосувалося розпорядження, або визначення іншого складу за участю позивача.

Матеріали службового розслідування не містять даних про те, що позивача за тих умов, що склалися, було включено до складу іншої групи, яка мала його виконувати, а лише зазначено, що він умисно не проявив жодних дій для участі у плануванні бойового виходу у складі іншої групи, яка була визначена командиром. Також відсутні дані, про те, що він в подальшому відмовився від його виконання.

Дача згоди на виконання бойового розпорядження свідчить про те, що ОСОБА_1 не було порушено вимоги чинного законодавства в частині безумовного виконання наказів, розпоряджень командирів, а відтак порушень службової дисципліни.

Тому за обставин відмови підпорядкованих поліцейських від виконання бойового розпорядження №51 ДСК від 21.09.2023, подальше його виконання не залежало від позивача, позаяк один він його виконати не міг.

Суд зазначає, що на наявність складу дисциплінарного проступку впливають об`єктивні та суб`єктивні обставини, що зумовили ті чи інші наслідки, які в подальшому стали підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

У даному випадку причиною невиконання бойового розпорядження є не дії позивача особисто (суб`єктивна сторона), а відмова інших осіб від його виконання (об`єктивні обставини), на які позивач вплинути не міг та вони не залежали від його волі. При цьому виконання даного розпорядження є можливим лише колективно.

Враховуючи вказані обставини, в даному випадку у діях позивача відсутній склад дисциплінарного проступку, вина у його вчиненні, оскільки позивач не може нести дисциплінарну відповідальність за неналежне виконання службових обов`язків, за не виконання бойового розпорядження, яке не було виконано не з його вини.

Також при вирішені даного спору суд вказує на те, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача є саме невиконання бойового розпорядження №51 ДСК від 21.09.2023, яким суд при вирішені даного спору надав оцінку.

Відсутність складу дисциплінарного проступку виключає можливість притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що відповідачем належними та допустимими доказами не доведено порушення позивачем норм пунктів 1 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, що виразилось у невиконанні бойового розпорядження командира, та не підтверджено наявності підстав, визначених Дисциплінарним статутом для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Проаналізувавши зібрані та досліджені докази, норми Дисциплінарного статуту, Порядку №893 суд зазначає, що відповідачем за наявних обставин правомірно винесено наказ про призначення службового розслідування, воно проведено у визначений нормативними актами строк та з дотриманням відповідної процедури.

Судом не можуть бути взяті до уваги твердження позивача про порушення відповідачем під час проведення службового розслідування його прав в частині надання пояснень, враховуючи наступне.

Частинами 1, 2 статті 18 Дисциплінарного статуту визначено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Частиною 3 вказаної статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Представником поліцейського може бути адвокат, повноваження якого підтверджені копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером та копією договору із представником. Представник користується правами поліцейського, щодо якого проводиться службове розслідування, крім прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо поліцейським і не може бути доручена представнику, а також користується правами з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами, з моменту надання дисциплінарній комісії підтвердних документів.

Тобто, вказаними нормами визначено право особи на захист відносно якої проводиться службове розслідування та яким чином повинно бути забезпечено.

Вказаною нормою визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення з приводу питань, відносно яких проводиться службове розслідування або відмовитися від їх надання.

У даному випадку, це є правом особи, а не її обов`язком.

Матеріали службового розслідування містять дані про те, що позивачу надавалась можливість дати пояснення по суті порушених питань, однак від він відмовився від їх надання на підставі статті 63 Конституції України (а.с.87).

Суд констатує, що відповідачем було надано можливість ОСОБА_1 надати пояснення з приводу питань, що є предметом службового розслідування, але позивач відмовився від їх надання.

При цьому дії вчинені відповідачем щодо можливості забезпечення права поліцейського на надання пояснень під час службового розслідування відповідають вимогам Дисциплінарного статуту.

Також слід наголосити, що норми Дисциплінарного статуту, Порядку №893 не передбачають обов`язку ознайомлювати особу з наказом про призначення службового розслідування.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами не доведено правомірність прийняття п.1 наказу від 25.10.2023 № 41 Про застосування дисциплінарних стягнень, в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу Департаменту поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють від 25.10.2023 № 41 Про застосування дисциплінарних стягнень, яким до ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 3 (Миротворець) штурмового батальйону № 2 полку УПОП № 3 ДПОП ОШБ Лють застосовано дисциплінарне стягнення у виді попередження про неповну службову відповідність.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Департамент поліції особливого призначення Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України Лють (04075, м. Київ, вул. Максименка Федора, 21Б, ).

Суддя Р.С. Денисюк