Справа № 560/20860/23
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/20860/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Драновський Я.В.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

27 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мігдальського П.П. від 20.11.2023 ВП № 72384771 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 27 березня 2024 року.

На визначену дату учасники справи явку уповноважених представників не забезпечили, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відтак, враховуючи приписи ч. 2 ст. 313 КАС України, якими визначено, що неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а також враховуючи достатність наявних матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів ухвалила здійснити розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступні обставини.

У відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває на примусовому виконанні виконавче провадження №72384771 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2110/23 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХС50278 від 21.09.2021, включаючи надбавку за виконання особливо важливих завдань (ОВЗ) в розмірі 65 %, без обмеження пенсії максимальним розміром, та з 01.07.2021 - із урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум коштів.

27.07.2023 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №72384771 та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів, яку направлено боржнику до виконання, стягувачу до відома.

21.08.2023 у відповідь на постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за вихідним №2200-0902-8/76341 від 21.08.2023 в якому було вказано, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2023, яке набрало законної сили згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023 (отримана 27.06.2023) Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 21.07.2023 проведено з 01.07.2022 (з дати переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб") перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці, виданій ІНФОРМАЦІЯ_1 №ХС50278 від 21.09.2021, включаючи надбавку за виконання особливо важливих завдань (ОВЗ) в розмірі 65%, без обмеження пенсії максимальним розміром, із урахуванням щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000 грн., передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум коштів.

Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.07.2022 склав 25017,55 грн.

Сума доплати за період з 01.07.2022 по 31.07.2023 становить 26000,00 грн.

З 01.08.2023 пенсія ОСОБА_1 виплачується згідно рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 по справі №560/2110/23.

11.08.2023 на адресу відділу надійшла заява стягувача, якою було повідомлено, що рішення суду не виконано та просив вжити заходів щодо зобов`язання боржника виконати рішення суду.

11.08.2023 на адресу боржника було направлено вимогу державного виконавця з метою отримання інформації та зобов`язання боржника протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання вимоги державного виконавця повідомити щодо виконання рішення суду.

25.08.2023 у відповідь на вимогу державного виконавця до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за вихідним №2200-0902-8/77568 від 23.08.2023 зміст якого аналогічний відповіді№2200-0902-8/76341 від 21.08.2023

11.09.2023 державним виконавцем складено акт про невиконання рішення суду, в якому встановлено факт невиконанння рішення суду у справі №560/2110/23.

Враховуючи відсутність підстав для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу від 11.09.2023 ВП №72384771, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накладено на боржника: Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області, штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

В ході повторної перевірки виконання рішення суду у справі №560/2110/23 державним виконавцем встановлено, що рішення суду боржником не виконано. У зв`язку з цим, 20.11.2023 складено акт державного виконавця про невиконання рішення суду та цього ж дня постановою ВП №72384771 головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за невиконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2023 у справі №560/2110/23 накладено на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штраф в розмірі 10200,00 грн.

Не погоджуючись з постановою від 20.11.2023 ВП №72384771, позивач оскаржив її до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що невиконання боржником рішення суду без поважних причин тягне за собою наслідки, в числі яких накладення штрафу.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у встановлений законом строк, а виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України "Про виконавче провадження" заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Щодо виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/2110/23, необхідно зазначити наступне.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.05.2023, яке набрало законної сили згідно ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2023, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 21.07.2023 здійснено з 01.07.2022 (з дати переведення на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпеечння осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб") перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум.

Розмір пенсії після перерахунку станом на 01.07.2022 склав 25017,55 грн.

Сума доплати за період з 01.07.2022 по 31.07.2023 становить 26000 грн.

В подальшому, з 01.03.2023 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" з 01.03.2023, розмір пенсії склав 26543,95 грн., розмір пенсії до виплати склав 25017,55 грн.

Відтак, з викладеного слідує, що при подальшому перерахунку пенсії ОСОБА_1 у зв`язку зі збільшенням розмірів доплат та надбавок та проведенням індексації пенсії, починаючи з березня 2023, виплата нарахованої пенсії здійснюється з її обмеженням максимальним розміром.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах виконавчого провадження міститься розрахунок пенсії позивача з пенсійної справи станом на 01.03.2023, згідно якого розмір пенсії в підсумку становить 26543,95 грн, а виплачується в сумі 25017,55 грн, тобто з обмеженням максимального розміру.

Суд не погоджується з доводами апелянта про те, що рішенням суду від 03.05.2023 у справі №560/2110/23 не зобов`язано проводити перерахунки та виплату пенсії ОСОБА_1 у подальшому без обмеження максимальним розміром, з огляду на наступне.

З самого визначення поняття «пенсія» випливає, що щомісячні пенсійні виплати здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу, а тому цей вид виплат не є строковим і не може бути призначений на певний строк. У цьому випадку визначається лише дата, з якої особа має право на отримання пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий термін або строк, на який призначається пенсія, не може встановлюватись, оскільки це суперечить самому визначенню та суті пенсії. Отже, виплату пенсії не може бути обмежено будь-яким кінцевим терміном або строком, оскільки це б обмежувало право особи на отримання пенсії, яка має виплачуватись постійно, один раз на місяць протягом невизначеного часу та без встановлення будь-якого терміну або строку її виплати.

Суд звертає увагу, що розмір, підстави, порядок виплати пенсії можуть змінюватися, зокрема, у зв`язку з проведенням перерахунку на підставі додатково поданих документів самим одержувачем пенсії.

Водночас суд зазначає, що при проведенні наступних перерахунків пенсії мають враховуватись рішення судів, прийняті у справах, що стосуються такої пенсії, в тому числі, щодо відсутності підстав для обмеження розміру пенсії максимальним розміром.

У даному випадку висновки суду у справі щодо перерахунку пенсії є обов`язковими для пенсійного органу не лише в межах цієї справи, але і під час виникнення / існування інших правовідносин, які пов`язані з пенсійним забезпеченням ОСОБА_1 , включаючи подальші перерахунки пенсії. Зважаючи на це, пенсійний орган не має права повторно обмежувати максимальним розміром розмір пенсії ОСОБА_1 , тобто знову вчиняти ті ж самі дії, які вже були визнані судом протиправними.

Колегія суддів наголошує, що матеріали даної справи не містять відомостей та належних доказів щодо вчинення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області дій щодо виконання рішення суду у справі № 560/2110/23 станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу в подвійному розмірі.

Доказів поважності причин, через які рішення суду не виконується, позивач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач правомірно виніс постанову від 20.11.2023 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області штрафу у виконавчому провадженні № 72384771 в розмірі 10200,00 грн, а тому відсутні підстави для її скасування.

В контексті викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

При цьому, надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, судова колегія враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Матохнюк Д.Б.