Справа № 320/8092/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

22 березня 2024 року справа № 320/8092/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі,

встановив:

24.03.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач та/або ОСОБА_1 ) із позовом до Офісу Генерального прокурора (далі - відповідач та/або ОГП), в якому позивач просить суд стягнути з ОГП на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на посаді у сумі 793068,36 грн.

Позов мотивовано тим, що відповідачем у період з 28.04.2021 по 24.11.2022 (включно) затримано виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/1652/20 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі, водночас визначений статтею 236 Кодексу законів про працю України середній заробіток за час затримки виконання вказаного рішення суду ОГП позивачу не виплачено.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.04.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У подальшому ухвалою суду від 12.01.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання (вручення) ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позову, протягом якого позивачу необхідно було надати суду заяву про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин пропуску такого строку.

На виконання вказаної вище ухвали ОСОБА_1 22.01.2024 подав до суду заяву про поновлення процесуального строку, в якій просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити пропущений строк для звернення до суду з цим позовом.

Мотивуючи подану заяву, позивач вказує, що 07.12.2022, тобто через 12 днів від дня поновлення на посаді, підготував і подав до Окружного адміністративного суду міста Києва шляхом направлення простим поштовим відправленням позовної заяви до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі. Після ліквідації Окружного адміністративного суду міста Києва ОСОБА_1 очікував на передачу вказаного позову до Київського окружного адміністративного суду. Також позивач стверджує, що неодноразово звертався до канцелярії Київського окружного адміністративного суду з метою з`ясування долі свого позову, однак отримував відповіді щодо значного обсягу справ і документів, які передаються від Окружного адміністративного суду міста Києва, і необхідності почекати процесу передачі більший строк. Позивач звертає увагу, що після того, як працівником апарату Київського окружного адміністративного суду йому було доведено припущення щодо можливої втрати його позову та запропоновано подати позов безпосередньо до Київського окружного адміністративного суду, ним невідкладно 24.03.2023 подано відповідний позов.

ОСОБА_1 наголошує, що наявні об`єктивні обставини, які не залежали від його волі, а саме, термінова ліквідація Окружного адміністративного суду міста Києва, тривала передача значного обсягу матеріалів від цього суду до Київського окружного адміністративного суду в умовах воєнного стану, відключення електроенергії та повітряні тривоги, законодавча неврегульованість порядку передачі отриманих ліквідованим судом позовів, провадження у яких не були відкриті, поставили позивача в ситуацію правової невизначеності та фактично унеможливили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк.

Дослідивши доводи заяви позивача від 22.01.2024, суд дійшов висновку про неповажність зазначених у ній підстав, виходячи з наступного.

Верховним Судом у постанові від 04.11.2021 у справі №320/12827/20 викладено правовий висновок щодо предметної підсудності цієї категорії адміністративних справ та також зауважено таке.

За правилами пунктів 1, 2 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Сутність публічної служби полягає в трьох аспектах: у функціональному аспекті вона постає як діяльність з метою виконання загально-державних завдань управління; в інституційному - окреслює певне коло осіб, оскільки виконання публічних справ становить їх соціальну функцію; у юридичному охоплює правове регулювання особливих публічно-правових, службових відносин.

Поняття «публічного службовця» необхідно розглядати через запропоновані юридичною наукою та практичною ознак. Це, зокрема, зайняття посад в органі публічної влади, виконання завдань держави (громади) в межах покладених на них обов`язків і наданих прав, фінансування з державного або місцевого бюджету.

Законодавець урегулював питання, пов`язані з прийняттям (обранням, призначенням) громадян на публічну службу, її проходженням та звільненням з публічної служби (припиненням), спеціальними нормативно-правовими актами.

З урахуванням заявлених позовних вимог суд дійшов висновку, що спір, який виник між сторонами у справі, пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються діяльності позивача на публічній службі.

Частинами 1, 2, 5 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

З аналізу статті 122 КАС України слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

Згідно з частиною першою статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі №640/1652/20, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2021, ОГП 25.11.2022 прийнято наказ №2203ц, яким, зокрема, поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією Департаменту нагляду у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України та органів прокуратури з 25.12.2019.

Відтак, зважаючи на предмет спору, саме з 25.11.2022 розпочався перебіг процесуального строку звернення до суду із даним позовом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 14.11.2018 у справі №757/70264/17-ц, від 05.06.2019 у справі №686/23445/17 зробила висновок, що якщо спір виник навіть після звільнення публічного службовця з посади, однак пов`язаний з вирішенням питань, які стосуються його діяльності на публічній службі, то такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства, незважаючи на те, що спірні правовідносини фактично виникли після припинення публічної служби, а орган, в якому особа перебувала на цій службі, не здійснював щодо неї публічно-владні управлінські функції у спірних правовідносинах.

У свою чергу, спірні правовідносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норми спеціального процесуального закону.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч. 5 ст. 122 цього Кодексу).

У такій категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.

Разом з тим до суду позивач звернувся 24.03.2023, тобто зі спливом більше ніж три місяці після того, як дізнався про порушене право, а отже з порушенням вимог статті 122 КАС України.

При цьому суд критично сприймає твердження позивача щодо надіслання ним 07.12.2022 на адресу Окружного адміністративного суду міста Києва зазначеного позову та очікування його передачі до Київського окружного адміністративного суду, оскільки позивачем до суду не надано жодних належних доказів на підтвердження такого надсилання.

Доводи ОСОБА_1 щодо неможливості надсилання позову рекомендованим відправленням у період з 25.11.2022 по 25.12.2022 також нічим не підтверджені.

Водночас додана до позову платіжна інструкція на підтвердження сплати судового збору, датована 07.12.2022, не є належним доказом надіслання позову до суду, як помилково вважає позивач.

Більше того, згідно з листом члена ліквідаційної комісії Окружного адміністративного суду міста Києва Мельниченко Н. від 18.03.2024 №03-19/6799/24 справа за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі в Окружному адміністративному суді міста Києва не зареєстрована та не обліковується, а відповідно до службової записки начальника відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія) Київського окружного адміністративного суду Тарай О. від 06.03.2024 зазначений позов ОСОБА_1 від Окружного адміністративного суду міста Києва до Київського окружного адміністративного суду не надходив.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ч. ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів (ч. 2 ст. 18 КАС України).

Єдина судова інформаційно-комунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції (ч. 4 ст. 18 КАС України).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС з 26.05.2020, а тому мав можливість контролювати рух його позову за допомогою Електронного кабінету у підсистемі Електронний суд ЄСІТС.

Водночас матеріали справи не містять жодних доказів намагання позивача дізнатись стан розгляду його позову до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, який як стверджує позивач він подав до Окружного адміністративного суду міста Києва шляхом направлення простим поштовим відправленням 07.12.2022, а саме позивачем не надано жодного письмового звернення до ОАСК з питання реєстрації його позову.

Твердження ОСОБА_1 щодо неодноразового звернення до Київського окружного адміністративного суду (як телефонним зв`язком, так і особисто до канцелярії) з метою з`ясування долі свого позову нічим не підтверджені.

При цьому згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини у справі KARAKUTSYA v. UKRAINE (заява №18986/06) від 16.02.2017 (набуло статусу остаточного 16.05.2017) Суд неодноразово визначав, що це є обов`язок зацікавленої сторони виявляти особливу уважність, дбаючи про свої інтереси, та вживати необхідних заходів для отримання інформації про рух своєї справи (див. між іншого, Teuschler v. Germany (dec.), no. 47636/99, 04.10.2001; Sukhorubchenko v. Russia, no. 69315/01, § 48, 10 February 2005; Gurzhyy v. Ukraine (dec.), no. 326/03, 01.04.2008; and Muscat, цит.вище, § 44) (п. 53).

Отже, суд звертає увагу на тривалу більше 3-х місяців (з 07.12.2022 по 24.03.2023) відсутність інтересу з боку позивача про рух позовної заяви, яку, як він стверджує, надіслав до суду 07.12.2022, що свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права.

Щодо посилань позивача на введений на території України воєнний стан, відключення електроенергії та повітряні тривоги, як на підставу для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Верховний Суд вже розглядав справи, в яких поставало аналогічне процесуальне питання, а саме чи можливе поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні.

Зокрема у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 Велика Палата Верховного Суду дійшла наступних висновків:

« 42. Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

43. У подальшому законами України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 21 квітня 2022 року №02212-ІХ та від 22 травня 2022 року №2263-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено відповідні укази Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року №341/2022, якими строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, а потім з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

44. Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року №389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» (далі Закон №389-VIII) воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

45. Частинами першою та четвертою статті 26 Закону №389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

46. У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону №389-VIII).

47. Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.».

Отже, суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску цього строку (поважність причин повинен доводити позивач).

Водночас, посилаючись на обставини введення воєнного стану на території України, відключення електроенергії та повітряні тривоги, позивач не зазначив та не надав доказів на підтвердження того, як саме такі обставини унеможливили подання ним позову у встановлений процесуальним законом строк.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не доведено наявності поважних причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд вважає, що поданий адміністративний позов має бути залишений без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, - залишити без розгляду.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено 22.03.2024.

Суддя Кушнова А.О.