Справа № 420/29650/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29650/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року, прийнятого в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження суддею Єфіменко К.С. у місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року адвокат Боднар Максим Олександрович в інтересах ОСОБА_1 (далі Позивач, ОСОБА_1 ) за допомогою системи «Електронний суд» подав до Одеського окружного адміністративного суду адміністративний позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ) в якому просив суд:

- визнати протиправним не нарахування та не виплату ВЧ НОМЕР_1 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період знаходження в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року та у період знаходження з дати отримання травми на весь період перебування на лікуванні з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити за рахунок бюджетних асигнувань, додаткову винагороду встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період знаходження в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року та у період знаходження Позивача з дати отримання травми на весь період перебування на лікуванні з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року в розрахунку до 70 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та з врахуванням проведених виплат за цей період;

Вимоги адміністративного позову обґрунтовані бездіяльністю ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. на місяць пропорційно часу перебування в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року, а також знаходження на лікуванні після отриманої травми з 30.05.2022 року по грудень 2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», додаткову винагороду в розмірі 70 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць у період знаходження ОСОБА_1 в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року та у період знаходження з дати отримання травми на весь період перебування на лікуванні з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року;

- зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань, додаткову винагороду встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період знаходження ОСОБА_1 в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року та у період знаходження з дати отримання травми на весь період перебування на лікуванні з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року в розрахунку до 70 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах та з врахуванням проведених виплат за цей період.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 звернулася до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає його таким, що винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, та без повного з`ясування усіх обставин, які мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати його та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на передчасність позовних вимог через те, що жодної бездіяльності військової частини не було, оскільки відповідні документи, які могли б стати підставою для проведення відповідних виплат Позивачу до військової частини не надходило.

При цьому, щодо виплати додаткової винагороди за період з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, Апелянтом зазначено, що у вказаний період Позивач виконував обов`язки у складі ВЧ НОМЕР_2 , тому право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. може підтвердити лише командир ВЧ НОМЕР_2 . В той же час, до ВЧ НОМЕР_1 не надходила довідка від ВЧ НОМЕР_2 про безпосередню участь Позивача у бойових діях або заходах за цей період відповідно до п. 1 директиви № 248/1298 Міністра оборони України, у зв`язку з чим наказ на виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. не видавався.

Щодо невиплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. за період знаходження на лікуванні після отриманої травми з 30.05.2022 року по грудень 2022 року, Апелянт вказує, що Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 за № 489 була видана командиром ВЧ НОМЕР_2 28.02.2023 року, тобто після звільнення останнього з військової служби та виключення його зі списків ВЧ НОМЕР_1 та в подальшому ця довідка не надавалась, у зв`язку з чим командир ВЧ НОМЕР_1 не міг приймати будь-які рішення щодо виплати додаткової винагороди. Крім того, протягом періоду цього періоду ОСОБА_1 не надавав до ВЧ НОМЕР_1 висновки військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) з одночасним наданням медичних висновків про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Дана справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до приписів ст. 311 КАС України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Положеннями ч. 1 ст. 308 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 16.10.2020 року по 25.03.2023 року ОСОБА_1 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , що вбачається з військового квитка серії НОМЕР_3 та не заперечується сторонами по справі.

Як зазначав Позивач та не заперечувалося Відповідачем, з початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію нашої країни, Позивач проходив службу у званні старшого матроса у ВЧ НОМЕР_1 на посаді старшого моториста-електрика БЧ-5, механіка-водія-кранівника 1 розрахунку 2 реактивного артилерійського взводу 2 реактивної артилерійської батареї 1 реактивного артилерійського дивізіону, та у перший день вторгнення 24.02.2022 року разом із особовим складом знаходився на позиціях в районі населеного пункту Сергіївка Донецької області виконуючи бойові завдання, приймаючи перші бої.

30.05.2022 року, під час виконання чергового бойового завдання, перебуваючи в районі ведення бойових дій, під час транспортування реактивних снарядів в район вогневої позиції на транспортно-заряджаючій машині 9Т452 військовий номер НОМЕР_4 , приблизно о 15:30 біля н.п. Сергіївка Донецької області ОСОБА_1 був вимушений зупинити машину через несправність гальмівної системи. Зупинивши машину на відкритій місцевості біля узбіччя, не заглушаючи двигун через побоювання, що не зможе його запустити та виконати поставлене бойове завдання, Позивач вийшов з кабіни та відкрив кришку моторного відділу двигуна, що знаходиться у передній частині машини, з метою виявлення несправностей для подальшого їх усунення. Під час огляду моторного відділення повз Позивача на великій швидкості проїхала великогабаритна вантажна машина, яка потоком повітря похитнула останнього, у наслідок чого Позивач втратив рівновагу та лівою рукою потрапив на один із вентиляторів системи охолодження двигуна, внаслідок чого вентилятором відсікло пальці лівої кінцівки руки. Після чого травмованого Позивача було доставлено та госпіталізовано до 66 військового медичного госпіталю міста Покровськ з діагнозом: травма лівої кисті неповний травматичний відрив пальців на рівні п`ястко фалангового суглобу, перелом II п`ясткої кістки із пошкодженням сухожиль, різано-рвані рани лівої кисті.

Починаючи з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року ОСОБА_1 перебував на лікуванні та реабілітації після отриманої травми для встановлення ступеню придатності до військової служби, що підтверджується довідками та направленням на військово-лікарську комісію.

14.07.2022 року ОСОБА_1 пройшов медичний огляд ВЛК КНП «ЗОКЛ ім. А.Новака» ЗОР, де отримав Довідку № 28/1 від 14.07.2022 року, якою встановлено, що отримана травма пов`язана з проходженням військової служби; потребує відпустку за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Після завершення оперативного лікування, станом на 09.12.2022 року, вирішено ОСОБА_1 направити на ВЛК з цілю вирішення подальшої тактики лікування та придатності до служби.

15.02.2023 року гарнізонною ВЛК ВМКЦ Південного регіону (гарнізонної) видано Довідку ВЛК № 1646, якою встановлено, що ОСОБА_1 отримана травма важкого ступеня; травма, так, пов`язана з проходженням військової служби; обмеження ступеню придатності до військової служби.

09.05.2023 року протоколом № 2169 засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, порань, контузії, травм, каліцтв змінено причинний зв`язок отриманої ОСОБА_1 травми та встановлено, що травма ОСОБА_1 (30.05.2022 року), так, пов`язана із захистом Батьківщини. Постанову гарнізонною ВЛК ВМКЦ Південного регіону (гарнізонної) в довідці ВЛК № 1646 від 15.02.2023 року по причинному зв`язку травми відмінено.

10.05.2023 року ОСОБА_1 отримав Довідку до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 490468 про встановлення ІІ групи інвалідності, безстроково. Отримана травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

Вважаючи протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі збільшеному до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням знаходження на виконанні бойових завдань в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року (по день отримання травми), а також знаходження на лікуванні після отриманої травми з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року включно, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Розглянувши справу по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позову з огляду на те, що під час розгляду справи було встановлено вчинення у спірних правовідносинах Відповідачем протиправної бездіяльності щодо своєчасного та у повному обсязі нарахуванні і виплаті Позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року в розмірі 70 000 гривень на місяць пропорційно часу знаходження в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року, та у період перебування на лікуванні з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року після важкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Вирішуючи спірне питання, колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено колегією суддів, в межах даної справи спірним питанням є наявність права ОСОБА_1 на отримання додаткової винагороди в збільшеному розмірі, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням

- знаходження на виконанні бойових завдань в зоні бойових дій з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року,

- знаходження на лікуванні після отриманої травми з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року включно після важкої травми, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Так, статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Як визначено ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 року введено воєнний стан в Україні, який продовжувався та діє і дотепер.

28.02.2022 року на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), якою пунктом 1 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

У цій постанові Кабінет Міністрів України визначив перелік військовослужбовців за видами військових формувань, на яких поширено дію цієї постанови, та розмір вищевказаної додаткової винагороди.

Водночас реалізація цитованих приписів указаної постанови вимагала визначення порядку та умов виплати такої додаткової винагороди, виходячи з того, що формулювання «а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів … в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах» є нечітким та породжує істотні труднощі у його правозастосуванні, що, насамперед, пов`язано із застосуванням сполучника «або», який має розділовий характер.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 року по справі № 520/690/23: «текстуальний виклад цієї частини пункту 1 Постанови № 168 має широкий зміст, що за певних умов могло б спричиняти неоднакове її розуміння та застосування, наслідком чого може бути необґрунтована невиплата військовослужбовцю додаткової винагороди або, навпаки, виплата за відсутності для цього підстав».

Конкретизація умов, визначених цитованим положенням пункту 1 Постанови № 168, залежить від типу військового формування (роду військ), в якому проходить службу військовослужбовець, у зв`язку з чим подальшими змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 року № 793 (застосовується з 24.02.2022), Постанова № 168 доповнена пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів».

Отже, до 07.07.2022 року був відсутній порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених Постановою № 168, тому посилання Апелянта на директиву Міністра оборони України від 25.03.2022 року за № 248/1298, яка видана з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, є безпідставним.

Крім того, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги Відповідача з приводу ненадходження до ВЧ НОМЕР_1 будь яких документів від ВЧ НОМЕР_2 про безпосередню участь Позивача у бойових діях або заходах відповідно до директиви Міністра оборони України від 25.03.2022 року за № 248/1298 з огляду на те, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Позивача, не може ставитися у вину саме Позивачу, а є внутрішнім порушенням дій військових частин.

В той же час, як вбачається з відзиву на позовну заяву, а також апеляційної скарги, Відповідачем підтверджено, що «Військова частина НОМЕР_1 ні в якому разі не ставить під сумнів виконання обов`язків Позивачем бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій».

Проте, у період з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року ОСОБА_1 виплачувалась додаткова винагорода, яка передбачена Постанова № 168, у розмірі 30 000 грн., тобто у межах кожного календарного місяця за кожен календарних день обіймання військової посади, що вбачається та підтверджується Витягами з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині), а також випискою з особового карткового рахунку Позивача.

Отже, враховуючи відсутність порядку врегулювання виплат військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн., передбаченої пунктом 1 Постанов № 168, та підтвердженням факту виконання Позивачем бойових завдань в районі ведення воєнних (бойових) дій у період з 24.02.2022 року по 30.05.2022 року, колегія суддів дійшла висновку про протиправну бездіяльність Відповідача щодо не нарахування та не виплаті Позивачу додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн., передбаченої пунктом 1 Постанов № 168, за цей період, на яку Позивач мав права, тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України № 400 від 01.04.2022 року внесено зміни до постанови № 168 шляхом доповнення пункту 1 постанови абзацами такого змісту:

«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).».

З аналізу наведених норм Постанови № 168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 грн. винагороди, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Отже, перебування особи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини, є підставою для включення такої особи до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 грн., на підставі абз. 5 п. 1 Постанови № 168.

Як встановлено колегією суддів, 30.05.2022 року Позивач отримав травму лівої кисті неповний травматичний відрив пальців на рівні п`ястко фалангового суглобу, перелом II п`ясткої кістки із пошкодженням сухожиль, різано-рвані рани лівої кисті під час виконання ним завдань щодо відсічі збройної агресії російської федерації.

Починаючи з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року Позивач перебував на лікуванні та реабілітації після отриманої травми для встановлення ступеню придатності до військової служби, що підтверджується довідками та направленням на військово-лікарську комісію.

Отже, матеріалами справи підтверджено перебування Позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року, у зв`язку з травмою, яке отримане 30.05.2022 року під час виконання військовослужбовцем бойових завдань з відбиття збройного нападу та відсічі збройної агресії російської федерації.

При цьому, отримана Позивачем травма пов`язана із захистом Батьківщини, що підтверджується витягом з протоколу № 2169 від 09.05.2023 року засідання 18 Регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, порань, контузії, травм, каліцтв. До того ж, Довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ № 490468 про встановлення Позивачу ІІ групи інвалідності, безстроково, в якій також зазначено, що отримана травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини.

Враховуючи підтвердженим факт перебування Позивача у період з 30.05.2022 року по 09.12.2022 року на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку із важкою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, останній має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн., передбаченої пунктом 1 Постанов № 168.

Проте, у цей період Позивачу нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода, яка передбачена Постанова № 168, у розмірі 30 000 грн., тобто у межах кожного календарного місяця за кожен календарних день обіймання військової посади, що вбачається та підтверджується Витягами з наказів командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині), а також випискою з особового карткового рахунку Позивача, що свідчить про протиправну бездіяльність Відповідача, тому позов також підлягає задоволенню в цій частині.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Твердження апелянта про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: М.П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко