Справа № 200/291/24
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Справа№200/291/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

17 січня 2024 року адвокат Верченко Ольга Олександрівна (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернулася через підсистему Електронний суд до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, будинок 3), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, 04071, м.Київ, вул.Ярославська, 40) про визнання незаконним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.01.2024 № 45; визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії 1,14, а з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії 1,197; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок розміру пенсії з 05.01.2024 та зарахувати до страхового стажу роботи періоди навчання з 01.09.1986 по 01.02.1990, та період страхового стажу з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2018 по 05.01.2024; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру пенсії з 01.03.2022, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії 1,14 з 01.03.2023, із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії 1,197. В обґрунтування зазначено, що відповідачем протиправно не зараховано період навчання з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікумі, період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2018 по 05.01.2024 до страхового стажу, не проведено індексацію пенсії у належному розмірі.

На підтвердження сплати судового збору у розмірі 1937,92 грн надана квитанція від 16.01.2024.

22 січня 2024 року Донецький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі та призначив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області надано відзив, в якому зазначено, що управління не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у зарахуванні певного стажу позивача, а тому відсутні правові та фактичні обставини для покладання на нього обов`язку щодо прийняття рішення за заявою позивача. Просить відмовити у задоволені позовних вимог.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області надано відзив, в якому зазначено, що управлінням не прийняті документи про навчання оскільки диплом НОМЕР_3 від 02.03.1990, що доданий до заяви виданий на ім`я « ОСОБА_2 », паспорт НОМЕР_4 від 17.08.2005 - на « ОСОБА_1 », при цьому, свідоцтво про зміну прізвища з « ОСОБА_3 » та « ОСОБА_4 » не надано. Щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи після 2000 року повідомлено, що відповідно до п.2 ст.24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду України за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Закону, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Відповідно до п.3 ст.24 Закону страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок. Просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за віком, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

21 вересня 2022 року ОСОБА_5 , на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23.02.2022 справа №200/7352/21, з 22.03.2021 призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення». З 22.03.2021 розмір пенсії складає 2836,30 грн. Розмір пенсії за віком (ст.27) обраховано із застосуванням коефіцієнту стажу без урахування кратності «0,255», середньомісячний заробіток для обчислення пенсії «11122,76 (9118,81 (середній заробіток за 3 попередні роки 2018-2020) х 1,21976 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення, після оптимізації) )», а саме 11122.76 грн * 0.25500.

21 вересня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 45 про перерахунок пенсії. Вид перерахунку: індивідуально (масовий); індексація заробітку. З 01.03.2022 розмір пенсії складає 2971,30 грн, в т.ч. 135 грн надбавка на індексації 01.03.2022. Розмір пенсії за віком (ст.27) обраховано із застосуванням коефіцієнту стажу без урахування кратності «0,255», середньомісячний заробіток для обчислення пенсії «11122,76 (9118,81 (середній заробіток за 3 попередні роки 2018-2020) х 1,21976 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення, після оптимізації) )», а саме 11122.76 грн * 0.25500.

01 березня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення № 45 про перерахунок пенсії. Вид перерахунку: індексація заробітку (масовий). З 01.03.2022 розмір пенсії складає 3071,30 грн, в т.ч. 135 грн надбавка на індексації 01.03.2022, 100 грн надбавка за індексації 01.03.2023. Розмір пенсії за віком (ст.27) обраховано із застосуванням коефіцієнту стажу без урахування кратності «0,255», середньомісячний заробіток для обчислення пенсії «11122,76 (9118,81 (середній заробіток за 3 попередні роки 2018-2020) х 1,21976 (індивідуальний коефіцієнт для обчислення, після оптимізації) )», а саме 11122.76 грн * 0.25500.

05 січня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії.

09 січня 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення №45 про відмову в проведенні перерахунку пенсії. Відмова обумовлена тим, що в долучених до заяви документах виявлені розбіжності, а саме: паспорт НОМЕР_4 від 17.08.2005 на ОСОБА_1 ; диплом НОМЕР_3 від 02.03.1990 на ОСОБА_6 , а довідка про навчання від 09.06.2021 №106 видана органами з території, яка непідконтрольна українській владі, не підлягає реєстрації та виконанню.

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо не врахування періодів навчання, роботи до страхового стажу позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно частини 1статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон № 1058- ІV).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно п.1 ст. 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

З аналізу наведеної норми вбачається, що пенсіонер має право на перерахунок пенсії у разі звернення із відповідною заявою із наданням необхідних документів для здійснення перерахунку пенсії.

З позовної заяви вбачається, що позивач звернулася із заявою про перерахунок пенсії від 05.01.2024 до якої додала документи про навчання за період з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікумі.

Згідно з пунктом «д» частини 3 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

З аналізу наведеної норми вбачається, що до страхового стажу зараховується період навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах.

Судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області до загального страхового стажу не враховано період навчання позивача з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікумі на підставі диплому НОМЕР_5 , виданого 02.03.1990 , з причини не надання свідоцтва про зміну прізвища.

З такими твердженнями органу Пенсійного фонду суд не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Надалі у пунктах з 3 по 16 Порядку №637 визначено документи, що підтверджують трудових стаж. З аналізу положень цих пунктів слідує, що мається на увазі перелік відповідних документів, які підтверджують ті чи інші періоди роботи у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Отже, період навчання у професійно-технічному училищі підлягає до зарахування до страхового стажу і такий період має бути підтверджено дипломом, посвідченням, свідоцтвом, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у пункті 2.16. цієї Інструкції. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.

Відповідно до п.2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Під час розгляду справи встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії, позивачем зокрема додано диплом НОМЕР_5 від 02.03.1990 (реєстраційний номер № НОМЕР_6 ), що виданий ОСОБА_7 , в тому, що вона в 1986 році вступила до Кіровського гірничотранспортного технікуму і в 1990 році закінчила повний курс по спеціальності «будівництво та експлуатація колійного господарства залізничного транспорту».

В трудовій книжці НОМЕР_7 , що видана на ім`я «( ОСОБА_8 ), ( ОСОБА_9 ), ОСОБА_10 » /мовою оригіналу/, ІНФОРМАЦІЯ_1 наявні зокрема записи:

№3 01.09.1986 про зарахування до числа осіб, що навчаються у Кіровському гірничотранспортному технікумі (наказ №227у від 25.08.1986),

№4 01.03.1990 про відрахування у зв`язку із закінченням курсу навчання (наказ №44у від 01.03.1990).

На першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки НОМЕР_7 зроблені записи про зміну прізвища з посиланням на відповідні документи, а саме свідоцтво про шлюб НОМЕР_8 від 28.09.1991, свідоцтво про шлюб НОМЕР_9 від 23.07.2005.

В матеріалах пенсійної справи також наявно свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_10 від 23.07.2005 про те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 зареєстрували 23.07.2005 шлюб. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_4 », дружини « ОСОБА_4 », крім того надано паспорт, а також свідоцтво про народження.

Отже, наявними в пенсійній справі документами підтверджено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1986 по 01.02.1990 навчалася у Кіровському гірничотранспортному технікумі, а відмова у зарахуванні періоду навчанні до страхового стажу є протиправною.

Відтак на думку суду, період навчання позивача з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікумі згідно диплому та записів у трудовій книжці має бути зарахований до страхового стажу.

В цьому випадку необхідність надання додаткових довідок про підтвердження періоду навчання відсутня, у зв`язку з чим суд не надає оцінку довідці, що видана на тимчасово не підконтрольній українській владі території, та додана до заяви про перерахунок пенсії.

Враховуючи те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.01.2024 №45 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії прийнято за умови протиправного не зарахування до страхового стажу періоду навчання, суд дійшов висновку про визнання його протиправним та скасування.

Щодо страхового стажу з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2018 по 05.01.2024 суд зазначає таке.

В трудовій книжці НОМЕР_7 позивача наявні зокрема записи:

№14 04.09.2000 про переведення на посаду машиніста підйомних установок в ДВАТ «Шахта Росія» ДП «Селидівугілля» (реорганізовано/перейменовано: ВП Шахта Росія ДП «Селидіввугілля», ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля», ВП Шахта «Росія ДП «ДВЕК»);

запис про звільнення відсутній.

В матеріалах пенсійної справи також наявна довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 09.03.2021 №09-23/979, що видана ВП «Шахта Котляревська» ДП «Селидіввугілля», про те, що ОСОБА_1 працювала повний робочий день в « ОСОБА_13 » з 04.09.2000 по теперішній час та виконувала роботи по видобування вугілля підземним способом за професією «машиніст підіймальних машин», що передбачена Списком 2 розділу 1 підрозділу 1, затвердженими ПКМУ від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36, від 24.06.2016 №461. Накази про атестацію робочих місць від 04.06.2002 №94, від 026.06.1997 №402, від 30.05.2007 №54ОП, від 30.05.2012 №246, від 29.05.2017 №166 ОП.

Довідка від 08.05.2023 №04-22/687 видана ВП «Шахта Котляревська» про те, що ОСОБА_14 працювала на підприємстві, а у період з 01.01.2019 по 31.13.2023 роботодавець щомісячно на зарплату нараховував єдиний внесок у розмірі 22% та не утримував його.

З розрахунку стажу та протоколів про перерахунок пенсії вбачається, що страховий стаж позивача складає: 25 років 6 місяців 13 днів, до стажу в т.ч. включено період з 01.08.2018 по 31.07.2019.

Враховуючи те, що період роботи з 01.08.2018 по 31.07.2019 зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 , що підтверджуються належними доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є безпідставними, та такими, що не підлягають задоволенню.

Разом з цим, з розрахунку стажу вбачається, що період роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2020 по 05.01.2024 не включено до страхового стажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону № 1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в ст. 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в ч. 1 ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 11 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно зі ст. 20 Закону № 1058 обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески. Сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. […] Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Системний аналіз вказаних вище норм Закону № 1058 дає підстави для висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який сплачені страхові внески.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того сплатило підприємство-страхувальник ці страхові внески (єдиний внесок) чи ні, оскільки працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем платником страхових внесків (єдиного внеску).

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії з а н а я в н о с т і відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.

За приписами частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.

З Індивідуальних відомостей про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 05.01.2024 (на час звернення із заявою про перерахунок пенсії від 05.01.2024) вбачається, що у період березень 2010 року грудень 2010 року, серпень 2020 року вересень 2023 року наявні відомості про отриману заробітну плату для нарахування пенсії, однак відсутні позитивні позначки щодо сплати страхових внесків.

Отже, враховуючи те, що в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5), що сформовані станом на 05.01.2024 (на час звернення із заявою про перерахунок пенсії) наявні відомості про суми отриманої заробітної плати у період березень 2010 року грудень 2010 року, серпень 2020 року вересень 2023 року, з урахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку, що періоди роботи 01.03.2010 31.12.2010, 01.08.2020 30.09.2023 станом на час розгляду заяви про перерахунок пенсії підлягали зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з цим, за період роботи жовтень 2023 року 05.01.2024 (в межах заявлених позовних вимог) в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача (довідка форми ОК-5) відсутні відомості про отриману заробітну плату.

Отже, оскільки станом на 05 січня 2024 року в системі персоніфікованого обліку не було даних не лише про сплату страхових внесків, але й про суму заробітку для нарахування пенсії за жовтень 2023 року 05.01.2024 (в межах заявлених позовних вимог), при цьому до заяви про перерахунок пенсії позивачем не додано документів, що свідчили б про отримання в період з 01.10.2023 по 30.12.2023 заробітної плати у пенсійного орану не було підстав для зарахування періоду з 01.10.2023 по 31.12.2023 до страхового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2023 по справі №200/2155/23 (номер в ЄДРСР 115719581).

В цьому випадку, суд також вважає за необхідне звернути увагу, що згідно пункту 4.3 розділу IV Порядку №22-1 страховий стаж обчислюється по місяць, що передує місяцю подання особою відповідної заяви, а не по дату заяви (в межах заявлених позовних вимог - "05.01.2024"), як помилково зазначає позивач.

З огляду на викладене, застосовуючи механізм захисту права позивача на перерахунок пенсії, порушеного Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.01.2024 №45 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву від 05.01.2024 із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікум, періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2020 по 30.09.2023.

Щодо позовних вимог в частині проведення індексації із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення його пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, та з 01.03.2023 у розмірі 1,197 суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону № 1058-IV затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 (далі - Порядок № 124).

Пунктом 1 Порядку №124 встановлено, що він визначає механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, обчислені відповідно до Закону №1058-IV.

Відповідно до п. 4 Порядку №124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

К= ((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% ) : 100% ) + 1,

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %,

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Згідно з п. 5 Порядку № 124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 01.10.2017 на коефіцієнт, визначений згідно з абз. 1 п. 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону, пункту 4 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VIII, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання пенсійного забезпечення громадян» від 26.03.2008 № 265 (Офіційний вісник України, 2008 рік, № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Відповідно до п. 6 Порядку № 124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена ст. 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Так, за змістом п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» встановлено, що у 2022 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

Крім того, згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 1 березня 2023 перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Згідно п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 (із змінами та доповненнями), передбачає, що перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Отже, враховуючи те, що звернення позивача про призначення пенсії надійшло до 31.12.2021 (05.04.2021 згідно рішення суду у справі № 200/7352/21) і призначена пенсія не пов`язана з переведенням з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону, то пенсія належить перерахунку з 1 березня 2022 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за 2018 - 2020 роки), у розмірі 1,14 згідно з Постановою КМ № 118 від 16.02.2022, а з 1 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за 2018 - 2020 роки), у розмірі 1,197 згідно з Постановою КМ № 168 від 24.02.2023.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 21 вересня 2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області проведено перерахунок пенсії позивача (вид перерахунку - індивідуально (масовий); індексація заробітку) та з 01.03.2022 встановлено 135 грн надбавки на індексації, а з 01.03.2023 100 грн.

Обґрунтування таким діям у відзиві Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області не наведено, також не наведено мотивів щодо відсутності підстав для проведення індексації пенсії позивача з урахуванням коефіцієнтів збільшення 1,14 з 01.03.2022 та 1,197 з 01.03.2023.

Позивачем в позовній заяві повідомлено про те, що в заяві від 05.01.2024 ОСОБА_1 ставила питання про проведення перерахунку пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення у зв`язку з тим, що виявила неналежний розрахунок у 2022 та 2023 роках доплат-індексації. Таке твердження не підтверджено належними доказами, адже заява про перерахунок пенсії від 05.01.2024 (що надана сторонами та міститься в матеріалах справи) не містить такої підстави для перерахунку пенсії.

Разом з цим, до позову додана заява про перерахунок пенсії від 28.12.2023 в якій ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок пенсії із врахуванням періоду роботи з 01.09.1986 по 01.02.1990, та провести перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,14 та 1,197. Вказана заява зареєстрована 29.12.2023. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за результатом розгляду заяви від 29.12.2023 щодо перерахунку пенсії з урахуванням страхового стажу, набутого до 01.01.2004, прийнято рішення від 02.01.2024 №45 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, суд звертає увагу, що вказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 02.01.2024 №45, яке прийнято за результатом розгляду заяви від 29.12.2023 в судовому порядку не оскаржується.

Згідно ч.ч.1 , 2 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд звертає увагу, що вибір способу захисту порушеного права чи законного інтересу належить саме позивачеві.

У справі, що розглядається, позивачем обрано такий спосіб захисту як визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, та з 01.03.2023 у розмірі 1,197 (пункт 2 позовних вимог) та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок розміру пенсії (похідна вимога пункт 2).

В цьому випадку, суд враховує, що рішення про перерахунок пенсії, якими встановлені доплати індексації 135 грн та 100 грн прийняті саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, про що свідчать протоколи перерахунку від 21.09.2022 та від 01.03.2023.

Як встановлено судом та зазначено вище Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність таких дій щодо розрахунку індексації без застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії з 01.03.2022 у розмірі 1,14, та з 01.03.2023 у розмірі 1,197.

Враховуючи наведене, позов в цій частині належить задовольнити шляхом визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправними щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018 2020 роки) у розмірі 1,14, з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018 2020 роки) у розмірі 1,197 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 1 березня 2022 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за 2018 - 2020 роки), у розмірі 1,14 згідно з Постановою КМ № 118 від 16.02.2022, а з 1 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (за 2018 - 2020 роки), у розмірі 1,197 згідно з Постановою КМ № 168 від 24.02.2023.

В цьому випадку судом також враховано, що право позивача на перерахунок пенсії не може бути обмежено будь-яким строком в силу вимог частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

При поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1937,92 грн згідно квитанції від 16.01.2024.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що фактично позовні вимоги задоволені, оскільки рішення та дії управлінь визнані протиправними, а вимоги про зобов`язання вчинити певні дії є похідними, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь позивача судовий збір у розмірі 968,96 грн та 968,96 грн відповідно.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 09.01.2024 №45.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, 04071, м.Київ, вул.Ярославська, 40) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) від 05.01.2024 із зарахуванням до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1986 по 01.02.1990 у Кіровському гірничотранспортному технікум, та періодів роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.08.2020 по 30.09.2023.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії у розмірі 1,14, а з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії у розмірі 1,197.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, будинок 3) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з 1 березня 2022 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018 - 2020 роки) у розмірі 1,14, а з 1 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2018 - 2020 роки), у розмірі 1,197.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 13486010, 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, пл.Соборна, будинок 3) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, 04071, м.Київ, вул.Ярославська, 40) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О. Кошкош