Справа № 620/16459/21
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

за участю секретаря Шляги А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В 2021 році ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи позивача, що дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, роботу в органах МВС України на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999, що складає 20 років 00 місяців 09 днів;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, із врахуванням слідчого стажу 20 років 00 місяців 09 днів, згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Чернігівській області від 21.02.2020 № 03/36-728, з урахуванням фактично виплачених сум.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 (з урахуванням ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 про виправлення описки) адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.06.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали, подати до Чернігівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі №620/16459/21, з урахуванням ухвали суду від 21.11.2022 у справі № 620/16459/21.

19.07.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслано звіт про виконання судового рішення, в якому вказано, що рішенням відповідача № 48 від 20.12.2022 зараховано до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999 з 14.07.2022. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на 14.07.2022 становить 56 754,00 грн., а саме: 56 754,00 грн. - розмір суддівської винагороди, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці 113 508,00 грн. х 50%. Відповідачем зазначено, що інші зобов`язання в рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 та в ухвалі від 21.11.2022 у справі 620/16459/21 відсутні. Загальний стаж заявника становить 43 роки 7 місяців 21 день, в тому числі в якості судді - 41 рік 2 місяці 21 днів (з 02.11.1972 по 07.01.1975 - 2р.,2м., 6 дн.; з 01.09.1975 по 31.07.1977 - 1р., 11м.; з 01.08.1979 по 10.08.1999 - 20р.,10дн.; з 11.08.1999 по 31.12.2003 - 4р., 4м., 21дн.; з 01.01.2004 по 14.09.2016 - 12р., 8м., 14дн.).

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.07.2023 про виконання рішення суду від 21.01.2022 у справі № 620/16459/21.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 ОСОБА_1 звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм законодавства та прийняти нове рішення, яким у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 19.07.2023 про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 620/16459/21 відмовити та встановити новий строк для подання звіту про виконання зазначеного рішення суду.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з`явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, приймаючи звіт про виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 620/16459/21 відповідачем виконано повністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статей 129 та 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Нормами ч.ч. 2-3 ст. 14 КАС України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Також, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Конституційний Суд України вказав, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Крім того, у рішенні від 15 травня 2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику Європейського суду з прав людини підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі ОСОБА_2 проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

З метою забезпечення виконання судового рішення, статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз зазначених положень дає підстави для висновку про те, що встановлення судового контролю шляхом подання звіту про виконання рішення суду є заходом превентивного впливу на відповідача у справі з метою своєчасного виконання своїх зобов`язань у межах відповідної справи.

Колегія суддів зазначає, що, в даному випадку, перевіряючи звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області необхідно встановити факт виконання відповідачем рішення Чернігівського окружного адміністративного суду в повному обсязі.

Як вже було зазначено вище, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 (з урахуванням ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.11.2022 про виправлення описки) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо незарахування до стажу ОСОБА_1 , що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 у справі № 620/16459/21 рішенням відповідача №48 від 20.12.2022 позивачу зараховано до стажу, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, період роботи в органах МВС на слідчих посадах з 01.08.1979 по 10.08.1999 з 14.07.2022.

Тобто, колегія суддів без сумніву зауважує, що рішення суду від 21.01.2022 у справі № 620/16459/21 відповідачем виконано. При цьому, інших зобов`язань щодо проведення перерахунку пенсії зазначеним судовим рішенням не встановлено.

Доводи апелянта щодо безпідставного зменшення відповідачем відсоткового розміру щомісячного грошового утримання колегія суддів не бере до уваги, оскільки це не було предметом розгляду у справі № 620/16459/21.

Всі інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для прийняття звіту про виконання судового рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 241-244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 09.08.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлений 26.03.2024.