Справа № 160/33333/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 20.12.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу строк навчання у Північно-Кавказькому гірничо-металургійному інституті з 01.09.1985 року по 04.06.1987 року та з 22.06.1989 року по 23.06.1992, та зробити відповідний перерахунок пенсії з урахуванням періоду навчання у зазначений період.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу було призначена пенсія, але без врахування періоду навчання, який підтверджено дипломом про вищу освіту. Також позивачем було отримано архівну довідку із навчального закладу та звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду навчання. Але позивачем було отримано рішення про відмову в перерахунку пенсії з підстави того не має проставленого апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним, що і стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 29.12.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
22.01.2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві надійшов відзив на позов. З 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які проживали/ працювали на території Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) по 31 грудня 1991 року. В умовах воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 Деякі питання прийняття на Території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав Пунктом 1 Постанови № 107 встановлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Видані в цих державах документи, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням періоду навчання на підставі довідки від 02.10.2023 № 2489-7/11, яку видано Північно-Кавказьким гірничо-металургійним інститутом (державним технологічним університетом)» МІНОБРНАУКИ Росії.
Згідно розписки представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області копію ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою отримано 22.01.2024 року.
Станом на 29.03.2024 року відзив на позов від відповідача не надходив.
Статтею 261 КАС України визначенні особливості подання заяв по суті справи у спрощеному позовному провадженні, а саме відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі (ч.1). Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч.2).
Відповідно до положень ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи обставини ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі) та законодавчу встановлену послідовність надання письмових заяв по суті, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що останній вжив заходи, щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні, у порядку визначеним КАС України.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
11.10.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо допризначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 17.10.2023 №08 ОСОБА_1 відмовлено у допризначенні пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В рішенні від 17.10.2023 №08 зазначено зокрема наступне.

Відповідно до ст. 24 Закону України періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховуються до стажу роботи для призначення до набрання чинності цим, Законом (до 01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж з 1 січня 2004 року по теперішній час розраховується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в якому визначено, що наявність стажу прямо пов`язане зі сплатою страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто до страхового стажу зараховуються тільки ті періоди, протягом яких сплачувались страхові внески.

З 01 січня 2023 року Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) по 31 грудня 1991 року. В умовах воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 № 107 Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав Пунктом 1 Постанови № 107 встановлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Видані в цих державах документи, які не мають установленої форми, приймаються на території України за умови проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений.

Враховуючи вищевикладене, гр. ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії з урахуванням періоду навчання на підставі довідки від 02.10.2023 №2489-7/11, яку видано Північно-Кавказьким гірничо-металургійним інститутом (державним технологічним університетом)» мінобрнауки росії.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в допризначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно п.8 Порядку № 637 період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Так, позивачу до страхового стажу не зараховано період навчання у Північно-Кавзазькому гірничо-металургійному інституті з 01.09.1985 по 23.06.1992 згідно диплому НОМЕР_2 від 23.06.1992 та архівної довідки від 02.10.2023 №2489-7/11 виданої федеральним державним бюджетним освітнім закладом висшої освіти "Північно-Кавказький гірничо-металургійний університет", оскільки у наданій позивачем довідці, виданою установою мінобрнауки росії, не проставлено апостиль. Оскаржуване рішення, зокрема, містить посилання на те, що З 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України громадянам гарантується право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

У розумінні абзацу 22 статті 1 Закону № 1058-IV, пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року від 20 до 30 років.

Щодо вимоги відповідача про проставлення апостилю на документах, поданих до органів ПФУ разом із заявою про допризначення пенсії, суд зазначає наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 в 1985 році вступив до Північно-Кавзазький гірничо-металургійний інститут і у 1992 році закінчив повний курс навчання, що підтверджується копією диплому

Як зазначає позивач у своєму позові, у серпні 2023 року позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до його заяви, але без врахування періоду навчання, який підтверджено дипломом про вищу освіту НОМЕР_2 від 23.06.1992р. Як йому було повідомлено працівником пенсійного фонду, період навчання потрібно підтвердити довідкою з навчального закладу.

Позивачем було отримано архівну довідку від 02.10.2023 №2489-7/11 видану федеральним державним бюджетним освітнім закладом висшої освіти "Північно-Кавказький гірничо-металургійний університет", згідно якої ОСОБА_1 дійсно був зарахований студентом 1 курсу Північно-Кавказького гірничо-металургійного інституту на денне відділення на спеціальність "електропривід та автоматизація промислового устаткування". В 1992 році ОСОБА_1 закінчив повний курс навчання, захистив дипломний проект та отримав кваліфікацію інженера-електрика. ОСОБА_1 видано диплом з відзнакою НОМЕР_2 реєстраційний №217е.

Після чого, у жовтні 2023 року позивач повторно звернувся до органів пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії за віком, пакетом документів, який, зокрема містив вищезазначену довідку.

Однак, зазначене довідка не прийнята відповідачем, оскільки, на його думку, для прийняття цієї довідки на ній мав бути проставлений апостиль.

Суд зазначає, що до 24 лютого 2022 року документи, видані державними органами російської федерації, приймалися в Україні без проставлення апостилю, оскільки вимогу про апостилювання знімала Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, що була вчинена від імені України у м. Мінську 22 січня 1993 року і ратифікована Законом України від 10 липня 1994 року №240/94-ВР з подальшими протоколами до неї.

Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року №2783-IX дію вказаної конвенції зупинено у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь, та Україна вийшла з конвенції. Відповідно до розділу II Закон №2783-IX набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 23 грудня 2022 року. Про зворотну дію в часі в тексті Закону №2783-IX не зазначено.

Разом з цим, Кабінет Міністрів України ухвалив постанову «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» від 04 лютого 2023 року №107, якою передбачено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Таким чином, станом на дату видачі довідки від 02.10.2023 №2489-7/11 Україна вже не була учасницею Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року і конвенція вже не діяла (її дія ще не була зупинена) щодо України у відносинах з російською федерацією.

Водночас, оскільки станом на 24 лютого 2022 року довідки закладів освіти російської федерації приймалися на території України без спеціального посвідчення, в силу постанови КМУ від 04 лютого 2023 року №107 такі документи, видані після 23 грудня 2022 року (дата зупинення дії конвенції та виходу з неї України), належить і далі приймати на території України під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо).

Таким чином, відповідач протиправно відмовив у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання за дипломом НОМЕР_2 від 23.06.1992р. та довідкою від 02.10.2023 №2489-7/11 з посиланням на те, що на довідці від 02.10.2023 №2489-7/11 не проставлено апостиль компетентним органом держави, в якій документ було складено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином підтверджено період навчання з 01.09.1985 по 23.06.1992.

Інших зауважень щодо наявності підстав для не зарахування до страхового стражу періоду навчання позивача за диплом НОМЕР_2 від 23.06.1992р. та довідкою від 02.10.2023 №2489-7/11 за період навчання з 01.09.1985 по 23.06.1992 оскаржуване рішення не містить.

З огляду на вказане, суд зазначає, що період навчання позивача за дипломом НОМЕР_2 від 23.06.1992р. та довідкою від 02.10.2023 №2489-7/11 з 01.09.1985 по 23.06.1992 є повністю підтвердженим, та підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 17.10.2023 року №08, яким не зараховано до стажу позивача період навчання, що стало підставою для відмови в допризначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню, а позовна вимога задоволенню.

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005р. № 22-1 визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У зв`язку із чинністю вказаної вище норми Порядку №22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві розглянуто заяву позивача про допризначення пенсії, який у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.

Таким чином, суд зобов`язує саме Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві вчинити дії, направлені на поновлення порушених ним прав позивача.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.5ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139 ,241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Код , 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16) від 17.10.2023 року №08 Про відмову у допризначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Код , 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період його навчання у Північно-Кавказькому гірничо-металургійному інституті з 01.09.1985 року по 23.06.1992 рік згідно диплому серії НОМЕР_2 від 23.06.1992р. та довідкою від 02.10.2023 №2489-7/11.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Код , 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 16) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко