Справа № 360/7794/21
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

27 березня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/7794/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 15 березня 2024 року надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі ГУПФУ в Тернопільській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, в якій заявник просить:

1) встановити судовий контроль за виконанням рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21 з урахуванням правових висновків суду;

2) зобов`язати ГУПФУ в Тернопільській області надати звіт про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21 у строк визначений судом.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ в Тернопільській області про визнання противоправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, яке набрало законної сили; визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 18 листопада 2021 року № 48 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до поданої заяви від 11 листопада 2021 року; зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року про перерахунок пенсії на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту' 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків суду.

Позивач 22 лютого 2024 року засобом електронної пошти звернулася до ГУПФУ в Тернопільській області з проханням надати відповідь щодо стадії повторного розгляду заяви від 11 листопада 2021 року про перерахунок пенсії на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21.

На електронну адресу позивач 06 березня 2024 року отримала рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 21 лютого 2024 року № 48 про відмову в перерахунку пенсії на призначення виплати грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

З прийнятим рішення позивач не погоджується, вважає, що воно взагалі не містить конкретних періодів роботи, які відповідач не зараховує до страхового стажу, що дає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-І розділу XV «Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на що судом вже зауважено щодо скасованого попереднього рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 18 листопада 2021 року № 48.

Позивач зауважує про наявність розбіжностей в офіційно наданих документах ГУПФУ в Тернопільській області при зарахуванні до стажу роботи, який дає право на призначення пенсію за вислугу років. Згідно з відзивом на позовну заяву судом встановлено, що до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугою років до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідачем зараховано періоди з 27.08.1985 по 01.04.1989 (на посаді заступника директора Щастинської дитячої музичної школи) та з 02.04.1989 но 11.02.2007 (на посаді викладача Щастинської дитячої музичної школи). Проте зазначені періоди не зараховано рішенням ГУПФУ в Тернопільській області від 21 лютого 2024 року при повторному розгляді заяви від 11 листопада 2021 року.

На думку позивача, вищенаведені розбіжності вказують на недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності, і свідчать про неналежне виконання владних повноважень.

Ухвалою від 18 березня 2024 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду до розгляду на 27 березня 2024 року у письмовому провадженні (без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи); запропоновано ГУПФУ в Тернопільській області у строк до 25 березня 2024 року подати до суду відзив на заяву позивача; зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області у строк до 25 березня 2024 року надати до суду докази повного та фактичного виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2024 року у справі № 360/7794/21.

ГУПФУ в Тернопільській області правом подати відзив на заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю не скористалося, витребувані судом докази не надало.

Вирішуючи питання щодо наявності правових підстав для встановлення контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає таке.

ОСОБА_1 03 грудня 2021 року звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до ГУПФУ в Тернопільській області з вимогами про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 18 листопада 2021 року № 48, яким позивачу відмовлено у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 місячних пенсій у зв`язку з тим, що в матеріалах пенсійної справи відсутні статутні документи, які б підтверджували належність музичної школи та школи мистецтв до закладів освіти;

зобов`язання ГУПФУ в Тернопільській області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення (яка не підлягає оподаткуванню) у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та на день його досягнення працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «є»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», має страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також до цього не отримувала будь-яку пенсію.

Рішенням суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 січня 2024 року, позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУПФУ в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 18 листопада 2021 року № 48 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до поданої заяви від 11 листопада 2021 року; зобов`язано ГУПФУ в Тернопільській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 листопада 2021 року про перерахунок пенсії на призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правових висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21 ГУПФУ в Тернопільській області прийнято рішення від 21 лютого 2024 року № 48 про відмову у перерахунку пенсії. Як вказано у рішенні, до стажу роботи, що дає право на призначення на пенсії за вислугу років, можна зарахувати наступні періоди: з 01.08.1981 по 25.08.1985 (викладач теоретичних дисциплін Щастинської дитячої музичної школи); з 01.04.1989 по 31.12.1991 (викладач теоретичних дисциплін Щастинської дитячої музичної школи); з 11.03,2015 по 31.08.2015 (директор комунального позашкільного навчального закладу «Школа мистецтв естетичного виховання м. Щастя Новоайдарського району Луганської області»); з 01.09.2015 по 30.04.2021 (заступник директора з навчальної роботи комунального позашкільного навчального закладу «Школа мистецтв естетичного виховання м. Щастя Новоайдарського району Луганської області»). Згідно із документами, які надано при первинному призначенні до заяви про перерахунок від 11 листопада 2021 року, та з урахуванням вимог рішення суду, страховий стаж, що визначає право на виплату грошової допомоги складає 12 років 11 місяців 25 днів. Разом з тим заявниця на день досягнення пенсійного віку, не працювала в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років. З огляду на вище наведене, заявниці прийнято рішення відмовити у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом ГУПФУ в Луганській області від 06 березня 2024 року № 1200-0201-8/5565 надіслало ОСОБА_1 рішення ГУПФУ в Тернопільській області від 21 лютого 2024 року за № 48 про відмову в перерахунку пенсії на призначення виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7- 1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» «зміна особистих даних».

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно із частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до приписів частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 383 КАС України встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

З наведених правових норм слідує, що процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених КАС України. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

При цьому суд вважає, що процесуальні заходи впливу, визначені статтями 382 та 383 КАС України, мають відмінні мету та підстави їх застосування.

Так зі змісту статті 382 КАС України слідує, що підставою для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є його невиконання суб`єктом владних повноважень, не на користь якого ухвалено таке судове рішення. Відповідно, суд вважає, що метою застосування такого заходу впливу є спонукання суб`єкта владних повноважень до виконання судового рішення.

У свою чергу, метою застосування заходу впливу, передбаченого статтею 383 КАС України, є перевірка належності виконання суб`єктом владних повноважень рішення суду шляхом надання правової оцінки рішенням, діям чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаним з виконанням судового рішення у справі.

З змісту поданої позивачем заяви про встановлення судового контролю та доданих до неї документів слідує, що ГУПФУ в Тернопільській області не ухилявся від виконання рішення суду від 10 лютого 2022 року у справі № 360/7794/21 та прийняв рішення від 21 лютого 2024 року № 48, з яким ОСОБА_1 не згодна та оспорює його через недотриманням відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності. Тобто піддає сумніву належне виконання відповідачем рішення суду.

Зважаючи на наведені у заяві обставини, суд дійшов висновку, що метою звернення ОСОБА_1 із цією заявою є спонукання суду вдатися до перевірки прийнятого відповідачем рішення, тобто до перевірки належності виконання рішення суду.

Відповідно суд дійшов висновку, що в такому випадку позивачу слід звертатися до суду із заявою в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, а не статтею 382 КАС України.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі шляхом зобов`язання ГУПФУ в Тернопільській області подати до суду звіт про його виконання, тобто вжиття заходів, визначених статтею 382 КАС України.

Керуючись статтями 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова