Справа № 400/13193/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2024 р. № 400/13193/23

м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівЦентрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області, вул. Наваринська, 15,м. Миколаїв,54005, Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5-А, м. Миколаїв,54000,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (далі відповідач 1), Центрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області (далі відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправними дії щодо відмови в оформленні та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспорта книжечки;

- зобов`язати відповідача оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспорта книжечки.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що у липня 2023 року звернулась до відповідача 2 з заявою про оформлення та видачу їй паспорту зразка 1994 року, однак їй протиправно було відмовлено. Під час подання заяви позивачка відмовилась від надання згоди на обробку персональних даних та видачі нового паспорта у вигляді ID картки, при цьому раніше пдписану заяву, яка стала підставою для видачі паспорта у вигляді ID картки вона відкликала. Також, позивачка посилається на релігійні переконання і звертає увагу на постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі.

Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 18.10.2023 р.

Ухвалою від 01.11.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просит відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що у ДМС та її територіальних органів/підрозділів відсутні законні підстави для оформлення та видачі позивачу паспорта громадянина України відповідно до постанови Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ та видалення або знищення його персональних даних з Єдиного державного демографічного реєстру, у тому числі унікального номеру запису в ЄДДР. Відповідач зазначив, що позивачку було документовано паспортом громадянина України типу ID-1 у вигляді пластикової картки № НОМЕР_1 , дата видачі 09.10.2017, орган видачі 4832. Позивачка, при оформленні паспорту громадянина України типу ID-1 у вигляді пластикової картки надала згоду на обробку персональних даних, що свідчить про те, що отриманий позивачкою у формі ID-картки паспорт громадянина України оформлений за допомогою засобів ЄДДР внаслідок її волевиявлення. Відповідач вважає, що позивачка безпідставно посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, оскільки дана адміністративна справа не відповідає ознакам типової справи, визначеним у зазначеній вище постанові.

Також відповідач подав заяву про закриття провадження, в якій просив відмовити у задоволення позову через наявність рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 р. у справі № 400/12742/21, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області і особі Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі територіального підрозділу - Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в обміні, оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі територіального підрозділу - Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області обміняти, оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.262 КАС України справа розглядається без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачка 09.10.2017 була документована паспортом громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 , дійсний до 09.10.2021.

У липні 2023 позивачка у зв`язку з втратою чинності паспорта громадянина України у вигляді ID-картки № НОМЕР_1 звернулась до Центрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області з заявою, в якій просила оформити та видати їй паспорт, який не містить інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без внесення його до Єдиного державного демографічного реєстру, без обробки його біометричних даних, тобто паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

Листом від 20.07.20223 Центрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області повідомив позивачку про відсутність підстав для видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року. Також, у листі відповідач зазначив, що її було документовано паспортом громадянина України типу ID-1 у вигляді пластикової картки № НОМЕР_1 , дата видачі 09.10.2017, орган видачі 4832.

Не погоджуючись з відмовою відповідача у видачі їй паспорта громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року, позивачка звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Суд вирішуючи спір між сторонами, враховує наступне.

Відповідно до частини другої 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

За змістом частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України, зокрема, визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; громадянство, правосуб`єктність громадян, засади регулювання демографічних та міграційних процесів.

Правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі - Закон 5492-VI).

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону 5492-VI, Єдиний державний демографічний реєстр - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Реєстр та майнові права інтелектуальної власності на створені на замовлення уповноважених суб`єктів для функціонування Реєстру об`єкти інтелектуальної власності належать державі. Відчуження, передача чи інше використання, ніж визначено цим Законом, Реєстру, його структурних складових та майнових прав інтелектуальної власності забороняються.

Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до частин 1-2 статті 14 Закону 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Згідно частин 1-2 статті 21 Закону 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина 4 вказаної статті Закону 5492-VI регламентує, що паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Водночас, за змістом пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII (далі Положення № 2503-XII), бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 16 Положення № 2503-XII обмін паспорта провадиться у разі: зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові; встановлення розбіжностей у записах; непридатності для користування.

Відповідно до пункту 17 Положення № 2503-XII для обміну паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 35х45 мм.

Пунктами 1-2 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Порядок № 302), визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пункт 6 Порядку № 302 визначає, що обмін паспорта здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до паспорта (крім додаткової змінної інформації); 2) отримання реєстраційного номера облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (РНОКПП) або повідомлення про відмову від прийняття зазначеного номера (за бажанням); 3) виявлення помилки в інформації, внесеній до паспорта; 4) закінчення строку дії паспорта; 5) непридатності паспорта для подальшого використання; 6) якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток; 7) наявності в особи паспорта зразка 1994 року (за бажанням).

Відповідно до п.п. 1 пункту 7 Порядку № 302 оформлення, обмін та видача паспорта здійснюються на підставі заяви-анкети, поданої особою особисто.

Окрім того, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 року № 456 затверджений Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.06.2019 за № 620/33591 (далі - Тимчасовий порядок № 620/33591).

Пункт 1 розділу I «Загальні положення» Тимчасового порядку № 456 визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року, засвідчене в установленому законодавством порядку.

Пунктом 1 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 встановлено, що обмін паспорта здійснюється в разі: 1) зміни прізвища, імені, по батькові, дати та/або місця народження; 2) установлення розбіжностей у записах (невідповідність записів, зроблених у паспорті, записам в інших документах); 3) непридатності паспорта для користування (паспорт/фотокартка має потертості (та/або відсутня її частина), що не дають змогу візуально ідентифікувати особу, прочитати прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, ким виданий паспорт, підпис посадової особи та дату видачі, пошкодження перфорованої серії та номера, що не дає змогу встановити реквізити паспорта, виправлення, підчистки окремих літер у персональних даних/найменуванні органу/штампах/печатках або інші чинники, які впливають на цілісність документа.

Згідно з пунктом 2 розділу IV «Обмін паспорта» Тимчасового порядку № 456 для обміну паспорта заявник подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) паспорт, що підлягає обміну; 4) дві (три - у разі одержання паспорта, який обмінюється в іншому територіальному підрозділі ДМС) фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см; 5) платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита (у разі обміну паспорта у зв`язку із непридатністю для користування) або оригінал документа про звільнення від його сплати; 6) документи, що підтверджують обставини (крім обміну паспорта з причин непридатності його використання), на підставі яких паспорт підлягає обміну. Видані компетентними органами іноземної держави документи, що подаються для оформлення паспорта, засвідчуються в установленому законодавством порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та подаються з перекладом українською мовою, вірність якого засвідчується нотаріально; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Так, позивачка звернулась до Центрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, у зв`язку з закінченням терміну дії паспорта громадянина України типу ID-1 у вигляді пластикової картки № 001061634, дата видачі 09.10.2017, орган видачі 4832. При цьому, позивачка зазначила, що відмовляється від оформлення паспорта громадянина України типу ID-1, відмовляється від надання згоди на обробку персональних даних та просить видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Відтак, судом встановлено, підтверджено матеріалами справи та не заперечується сторонами, що позивачка 09.10.2017 отримала паспорта громадянина України типу ID-1 у вигляді пластикової картки № НОМЕР_1 . Зазначене свідчить про факт самостійного звернення із заявою-анкетою щодо внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та отримання паспорту громадянина України у формі ID-картки та вже присвоєння номера при оформленні паспорту у вигляді ID-картки.

Отже, використання позивачкою раніше паспорта у вигляді ID-картки, при виготовленні якого було надано згоду на обробку персональних даних та було присвоєно унікальний номер запису в Реєстрі, який є єдиним та присвоюватись повторно не буде, свідчить, що отримання паспорта громадянина України у вигляді ID-картки жодним чином не порушує права позивача та в будь-якому разі не є втручанням у його приватне життя.

З вказаного також необхідно дійти висновку про відсутність порушень статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Аналогічну правову позицію виклав Верховний Суд у своїй постанові від 08.06.2023 року по справі № 380/5977/21.

Відтак, суд доходить висновку про відсутність підстав у відповідача для видачі позивачці паспорта громадянина України зразка 1994 року (у формі книжечки) в контексті правовідносин, що склались у цій справі.

Суд зауважує про безпідставність посилання позивачки на постанову Великої Палати Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17, з огляду на наступне.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 року у справі № 233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Проаналізувавши правові позиції Верховного Суду щодо застосування норм права у наведеній позивачем зразковій справі, у зіставленні з предметом спору, підставами і змістом позовних вимог та правовим регулюванням спірних правовідносин у цій справі на предмет їх подібності, суд зазначає, що правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду при розгляді зразкової справи №806/3265/17, не можна визнавати аналогічними, позаяк правову позицію у вищеописаній справі Верховний Суд формував у контексті правовідносин та фактичних обставин справи, які за своїм змістом, обсягом та юридичною природою не є в повній мірі подібними до тих, які виникли у цій справі, а тому не можуть слугувати релевантними до застосування у цій справі.

Так, висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 806/3265/17 (зразкова справа), оскільки такі стосуються інших правовідносин, а саме при їх прийнятті суд захистив право позивача на виготовлення паспорта у традиційній формі книжечки зразка 1994 року (внутрішній паспорт громадянина України) виключно з огляду на його релігійні переконання для особи, яка ніколи не зверталася за оформленням біометричних документів.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.05.2023 р. у справі № 400/12742/21, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області і особі Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області про визнання протиправними дій Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі територіального підрозділу - Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в обміні, оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області в особі територіального підрозділу - Очаківського сектору Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області обміняти, оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки замість непридатного для користування паспорта громадянина України у вигляді пластикової картки типу ID-1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки, наявність зазначеного рішення не є підставою для відмови у задоволенні позову, як зазначає відповідач. Також, не є підставою і для закриття провадження, оскільки у справі № 400/12742/21 інший відповідач і предмет спору з підстав відмови в оформленні книжечки за іншим листом.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Центрального відділу у місті Миколаєві Управління Державної міграційної служби України у Миколаївській області (вул. Наваринська, 15,м. Миколаїв,54005 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України

Суддя І. А. Устинов