Справа № 420/1726/24
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1726/24

Перша інстанція: суддя Завальнюк І.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря Алексєєвої Н. М.

представника апелянта Малоги Д. А.;

адвоката позивача Ягничук О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

15 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі Малиновський відділ державної виконавчої служби), в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови від 06.11.2023 ВП №63970011:

- про відновлення виконавчого провадження;

- про стягнення виконавчого збору в сумі 29 335,68 грн.

Також позивач просив зобов`язати Малиновський відділ державної виконавчої служби повернути, на свій розрахунковий рахунок, сплачені кошти в сумі 29 612,58 грн, які протиправно розподілені, зокрема на витрати виконавчого провадження в сумі 276,90 грн та на рахунок сплати виконавчого збору 29 335,68 грн.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначив, що ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2021 у справі №2-5717/11, яка залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2022, визнано протиправними дії старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження №63970011 (далі - ВП № 63970011) і проведення опису та арешту майна боржника ОСОБА_1 .

До того ж, як пояснює позивач, указаним рішенням, була скасована постанова про відкриття виконавчого провадження №63970011 від 22.12.2020, оскільки матеріали виконавчого провадження не містили документу, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника є територія, на яку поширюється компетенція Малиновського відділу державної виконавчої служби.

Проте, як стверджує позивач, на початку листопада 2023 року Малиновським відділом державної виконавчої служби, з невідомих причин були відновлені арешти його банківських рахунків, у зв`язку з ВП №63970011.

Перебувавши у короткостроковій відпустці у м. Києві, яка була йому надана у зв`язку з проходженням військової служби в зоні бойових дій, він дізнався про арешт коштів, що знаходилися на банківському рахунку.

При цьому, він погодився на телефонну пропозицію Малиновського відділу державної виконавчої служби, сплатити штраф в сумі 29 612,58 грн для розблокування рахунку та отримання заробітної плати. Так, як стверджує позивач, 03.11.2023, він сплатив на рахунок відповідача 29612,58 грн. із зазначенням платежу: «сплата штрафу за ВП №63970011».

Отримавши кошти, Малиновський відділ державної виконавчої служби 06.11.2023 прийняв постанови про відновлення виконавчого провадження №63970011 та про стягнення виконавчого збору в сумі 29335,68 грн. і розподілив отримані від позивача кошти наступним чином: 276,90 грн. витрати виконавчого провадження, 29 335,68 грн. в рахунок сплати виконавчого збору.

За заявою представника позивача, 09.01.2024, постанова про стягнення виконавчого збору надійшла на електронну адресу.

Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідач не мав правових підстав для її прийняття. У зв`язку з цим, мають бути повернені і грошові кошти в сумі 29 612,58 грн, сплачені позивачем для розблокування рахунків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження, в частині позовний вимог про визнання протиправною та скасування постанови від 06.11.2023 про відновлення виконавчого провадження №63970011, оскільки така вимога підлягає розгляду судом, який видав виконавчий документ Київським районним судом м. Одеси, за правилами цивільного судочинства.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправною та скасував постанову від 06.11.2023 про стягнення виконавчого збору.

Стягнув з державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 29 612,58 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовив.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив із того, що державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби не мав правових підстав для прийняття постанови про стягнення виконавчого збору від 06.11.2023, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили 03.11.2022, встановлено, що Малиновський відділ державної виконавчої служби не є органом державної виконавчої служби, який може вчиняти виконавчі дії на території, на яку поширюється його компетенція в межах виконавчого провадження №63970011.

Також суд першої інстанції указав, що сплачені позивачем кошти в сумі 29612,58 грн. зараховані до Державного бюджету України, а тому мають бути стягнуті з вказаного бюджету на користь ОСОБА_1 .

У зв`язку з цим, вимога позивача про зобов`язання Малиновський відділ державної виконавчої служби повернути грошові кошти в сумі 29612,58 грн є такими, що задоволенню не підлягають.

До того ж, суд першої інстанції відхилив доводи відповідача щодо необхідності залишення позову без розгляду через пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки вважав, що позивач дізнався про порушення своїх прав лише 09.01.2024, після отримання спірної постанови про стягнення виконавчого збору на електронну адресу свого представника. Також суд першої інстанції указав, що внесення 03.11.2023 позивачем, який є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій, на рахунок відповідача коштів, здійснено задля розблокування банківського рахунку і не може слугувати точкою відліку строку на звернення до суду, оскільки позивач не був обізнаний про обставини прийняття спірної постанови.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, Малиновський відділ державної виконавчої служби подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та залишити позов без розгляду. Скаржник наголошує, що у разі невстановлення судом підстав для залишення позову без розгляду, слід ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Мотиви апеляційної скарги побудовані на тому, що позивача не примушували сплачувати кошти на рахунок Малиновського відділу державної виконавчої служби. Однак, після добровільної сплати позивачем суми 29 612,58 грн державний виконавець відновив виконавче провадження та прийняв постанову про стягнення виконавчого збору.

Скаржник також указує на те, що за період з 01.10.2021 по 06.11.2023 позивач не звертався до Малиновського відділу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з коштів або майна боржника в межах виконавчого провадження №63970011.

Крім того, до Малиновського відділу державної виконавчої служби не надходили судові рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63970011 від 22.12.2020.

Далі, скаржник зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду, оскільки позивач достеменно знав про порушення своїх прав з 06.11.2023 з моменту зарахування державним виконавцем коштів в рахунок сплати виконавчого збору.

Як наголошує скаржник, строк звернення до суду у справах з приводу рішень державної виконавчої служби регулюється частиною 2 статті 287 КАС України та передбачає, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

У межах даної справи позивач звернувся до суду з позовом 15.01.2024, що свідчить про пропуск ним строку звернення до суду.

Адвокат Ягничук Оксана Вікторівна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою та просить залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви відзиву відтворюють позицію суду першої інстанції про часткове задоволення позову.

Представник апелянта в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.

Фактичні обставини справи.

Заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси від 14.11.2011 № 2-5717/11 позов ПАТ «Ерсте банк» (в подальшому перейменоване в ПАТ «Фідокомбанк») до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задоволено та солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №014/9247/3/25196/2 від 28.10.2008 в розмірі 36 802,10 дол. США (еквівалент 293 356,89 грн).

Виконавчий лист Київського районного суду м. Одеси №2-5717/11 від 13.02.2012 перебував на примусовому виконанні у Київському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області з 30.09.2016 в межах виконавчого провадження № 52436562.

Даний виконавчий лист було повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке відповідно до закону можна звернути стягнення.

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси від 23.09.2020 року у справі №2-5717/11 (провадження №6/947/468/20) замінено Публічне акціонерне товариство «Фідокомбанк» на його правонаступника ТОВ «Верра фінанс» в якості стягувача за виконавчим листом № 2-5717/11, виданим Київським районним судом м. Одеси від 13.02.2012.

Видано дублікати виконавчих листів по цивільній справі № 2-5717/11 та поновлено ТОВ «Верра фінанс» пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання у справі № 2-5717/11.

21.12.2020 стягувач ТОВ «Верра фінанс» звернулось до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення за дублікатом виконавчого листа №2-5717/11 від 13.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №014/9247/3/25196/2 від 28.10.2008 у розмірі 36 802,10 доларів США, що еквівалентно 293356,89 гривень за курсом НБУ на день постановлення судом рішення.

22.12.2020 старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження №63970011.

Постановою від 01.10.2021 старшим державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби за заявою стягувача від 01.10.2021 про повернення виконавчого документу без подальшого виконання, на підставі пункту 1 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа) повернуто виконавчий документ стягувачу.

Згідно з цією постановою, припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до витягу з АСВП, станом на дату повернення виконавчого документу стягувачу (01.10.2021), в межах виконавчого провадження № 63970011, постанови про стягнення суми виконавчого збору прийнято не було.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2021 року, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного суду від 03.11.2022 (справа №2-5717/11), визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби щодо відкриття виконавчого провадження і проведення опису та арешту майна боржника у виконавчому провадженні № 63970011; визнано неправомірною і скасовано постанову від 22.12.2020 старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження № 63970011 та постанову від 09.02.2021 про опис та арешт майна боржника.

Підставою для постановлення зазначеного рішення слугувало те, що матеріали виконавчого провадження № 63970011 не містять документу, який підтверджує, що адресою проживання чи перебування боржника ОСОБА_1 є територія, на яку поширюється компетенція Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби, а тому підстави для відкриття провадження та вчинення виконавчих дій у виконавця були відсутні.

За заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та затвердження плану реструктуризації боргів боржника в порядку частини 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, була прийнята господарським суду Одеської області ухвала від 10.08.2023 у справі №916/255/22, якою затверджено мирову угоду між боржником ОСОБА_1 та кредитором ТОВ «Верра Фінанс», яка виконана в повному обсязі.

ОСОБА_1 повністю виконав визначені в мировій угоді зобов`язання, немає жодних невиконаних обов`язків перед ТОВ «Верра Фінанс».

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 дізнався про арешт його банківських рахунків за ВП №63970011, відкритого 22.12.2020.

ОСОБА_1 є військовослужбовцем, знаходиться в зоні бойових дій, а тому під час короткострокової відпустки до міста Києва, зателефонував до Малиновського відділу державної виконавчої служби з питанням щодо накладення арешту.

Йому було роз`яснено, що арешти можуть бути зняті виключно у разі сплати за ВП №63970011, штрафу в розмірі 29362,60 грн.

Для розблокування свого рахунку та отримання заробітної плати ОСОБА_1 03.11.2023 сплатив кошти на рахунок Малиновського відділу державної виконавчої служби в розмірі 29 362,60 грн. із зазначенням платежу: «сплата штрафу за ВП №63970011».

10.12.2023 представник ОСОБА_1 , адвокат Ягничук О. В., звернулась з листом до Малиновського відділу державної виконавчої служби про повернення на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 коштів в розмірі 29 362,60 грн., як безпідставно отриманого штрафу, адже в матеріалах закінченого, ще 01.10.2021 ВП № 63970011, відсутня постанова державного виконавця про накладення на ОСОБА_1 штрафу.

14.12.2023, Малиновський відділ державної виконавчої служби, відповідаючи на вказане звернення підтвердив відсутність у ВП № 63970011 постанови про накладення штрафу в розмірі 29612,58 грн та вказав про надходження на депозитний рахунок коштів в розмірі 2 9612,58 грн, які були розподілені наступним чином: 276,90 грн. витрати виконавчого провадження, 29 335,68 грн. в рахунок сплати боржником виконавчого збору.

16.12.2023 адвокат Ягничук О. В. звернулась з листом до Малиновського відділу державної виконавчої служби про повернення на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 грошових коштів в розмірі 29 362,60 грн., як безпідставно отриманих та розподілених.

У листі вказано, що відсутні будь-які правові підстави для стягнення з ОСОБА_1 коштів за ВП №63970011 в сумі 276,90 грн. витрат виконавчого провадження та в сумі 29 335,68 грн в рахунок сплати виконавчого збору, оскільки Малиновський відділ державної виконавчої служби не має службової компетенції щодо виконання виконавчого листа за ВП №63970011, що встановлено судовим рішеннями, яке набрало законної сили.

21.12.2023, у відповідь, Малиновський відділ державної виконавчої служби зазначив, що за ВП №63970011 арешти не були зняті з боржника, так як не були сплачені виконавчий збір та витрати виконавчого провадження.

Також у цій відповіді зазначено, що після надходження 03.11.2023 на рахунок Малиновського відділу державної виконавчої служби коштів у розмірі 29 362,60 грн. із зазначенням платежу: «сплата штрафу за ВП №63970011», останні, були розподілені у сумі 276,90 грн. витрат виконавчого провадження, і у сумі 29335,68 грн. в рахунок сплати виконавчого збору. Для легалізації такого розподілу, державному виконавцю Іксар К. О. було доручено відновити ВП №63970011, після чого винесено постанову від 06.11.2023 про стягнення виконавчого збору.

Також у відповіді Малиновського відділу державної виконавчої служби від 21.12.2023 вказано, що неможливо встановити, чи отримував відділ ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2021 по справі № 2-5717/11, яким скасовано постанову від 22.12.2020 старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №63970011.

Отримавши 09.01.2024 постанову про стягнення виконавчого збору від 06.11.2023, позивач 15.01.2024 звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Насамперед, колегія суддів вважає необхідним надати оцінку доводу апеляційної скарги щодо пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом.

На думку скаржника, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав поза межами десятиденного строку, передбаченого частиною 2 статті 287 КАС України, оскільки дізнався про їх порушення 06.11.2023, коли сплачені ним кошти були зараховані у рахунок сплати виконавчого збору.

Оцінюючи даний довід, колегія суддів виходить з такого.

Частини 1, 2 статті 287 КАС України передбачають, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду:

- у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів;

- у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Слід погодитись з висновком суду першої інстанції, що внесення 03.11.2023 позивачем на рахунок державної виконавчої служби коштів та їх зарахування 06.11.2023 державним виконавцем, у рахунок сплати виконавчого збору, здійснено задля розблокування банківського рахунку і не може слугувати точкою відліку строку на звернення до суду з даним позовом.

Також є обґрунтованим довід суду першої інстанції, що позивач є військовослужбовцем та перебуває в зоні бойових дій, а тому для захисту своїх порушених прав вимушений був звернутися до адвоката, який вчинив відповідні дії для отримання спірної постанови про стягнення виконавчого збору, яка надійшла на його електронну адресу лише 09.01.2024.

Колегія суддів вважає, що скаржник не врахував вказаних обставин та помилково вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом.

Переходячи до інших доводів скарги, які стосуються суті, прийнятого судом першої інстанції, рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404 передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону №1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно із частинами 1, 2 статті 27 Закону №1404 виконавчий збір це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 37 Закону №1404 виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами частини 3 статті 40 Закону №1404, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як свідчать обставини справи, ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2021 року, яка набрала законної сили 03 листопада 2022 року, було, зокрема, скасовано постанову старшого державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження №63970011.

Дана постанова була скасована з підстав того, що державний виконавець не мав права відкривати виконавче провадження №63970011 в межах території на яку розповсюджується його компетенція.

Отже, судовим рішенням встановлено протиправність відкриття виконавчого провадження, а тому усі подальші дії державного виконавця в межах такого виконавчого провадження також є незаконними.

Однак, незважаючи на це, Малиновський відділ державної виконавчої служби 06 листопада 2023 року прийняв постанову про стягнення виконавчого збору в межах виконавчого провадження №63970011, яке відкрито було незаконно.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції щодо протиправності постанови про стягнення виконавчого збору від 06 листопада 2023 року є законним та обґрунтованим.

У доводах апеляційної скарги скаржник наголошує на тому, що до Малиновського відділу державної виконавчої служби не надходили судові рішення про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63970011 від 22.12.2020.

Колегія суддів критично оцінює даний довід, оскільки саме за апеляційною скаргою Малиновського відділу державної виконавчої служби, Одеський апеляційний суд ухвалив постанову від 03.11.2022 (справа №2-5717/11), якою залишив ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 04 жовтня 2021 року без змін.

Тому, Малиновський відділ державної виконавчої служби знав про існування судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №63970011 від 22.12.2020.

Крім того, колегія суддів бажає зазначити, що державний виконавець Малиновського відділу державної виконавчої служби, приймаючи 06.11.2023 спірну постанову про стягнення виконавчого збору, також порушив норму частини 3 статті 40 Закону №1404, яка зобов`язує державного виконавця, у разі повернення виконавчого документа стягувачу, зокрема з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) прийняти постанову про стягнення виконавчого збору, яка виконується в порядку, встановленому цим Законом.

У межах даної справи, виконавчий документ було повернуто стягувачу постановою від 01.10.2021, з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 Закону №1404, а постанова про стягнення виконавчого збору прийнята більш ніж через два роки 06.11.2023.

Довід апеляційної скарги про добровільну сплату позивачем штрафу не має правового значення для вирішення питання щодо протиправності постанови про стягнення виконавчого збору.

Довід апеляції про те, що він не звертався із заявою про скасування арешту коштів на банківському рахунку є недоречним, оскільки відповідно до постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 01.10.2021 чинність арешту майна боржника було припинено.

З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору прийнята державним виконавцем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 287, 308, 310, 315, 316, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 28.03.2024.