Справа № 280/1653/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2024 року Справа № 280/1653/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі відповідач 1) Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови в нарахуванні та виплаті позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, яка передбачена пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №04 від 09.11.2023 про відмову в перерахуванні пенсії;

зобов`язати відповідача 2 зарахувати позивачу до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 17.08.1987 по 29.08.1989 на посаді викладача з фаху фортепіано Запорізької дитячої музичної школи №2 (ЗДМШ №2); з 01.09.1989 по 18.11.1996 на посаді викладача по класу з фортепіано та концертмейстера в Київській дитячій музичній школі №33 ім. В. Пухальського №25; з 01.09.2011 по 31.08.2021 на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва, на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва з 01.09.2021 по 31.08.2023, та мистецтва з 01.09.2023 по даний час на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва в Київській муніципальній академії естрадного та циркового мистецтв №53; з 18.11.1996 по 31.08.2011 на посаді педагога/викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Київській дитячій музичній школі №8;

зобов`язати відповідача 2 призначити і виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 26.02.2024 відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що їй було протиправно відмовлено у призначені та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсії, відповідно до п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, позивач зазначає, що висновки відповідача стосовно відсутності у неї стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугу років є помилковими та такими, що не відповідають дійсності. Позивач зазначає, що під час визначення права на отримання грошової допомоги відповідачем необґрунтовано не було враховано спірні періоди роботи. Позивач вважає, що має достатньо стажу для призначення їй грошової допомоги, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідачі проти задоволення позовних вимог заперечили з однакових підстав, а саме з підстав відсутності у позивача необхідного стажу для призначення одноразової допомоги. При цьому, відповідачами зазначено, що період роботи позивача з 17.08.1987 по 29.08.1989 відповідно до довідки від 01.09.2023 №83, виданої Запорізькою дитячою музичною школою №2, неможливо зарахувати до роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст.55 Закону «Про пенсійне забезпечення», так як відсутня інформація про період перебування в декретній відпустці і відпустці без збереження заробітної плати. Періоди роботи відповідно до довідок: від 19.09.2023 №25, виданої Київською дитячою музичною школою №33 ім. В Пухальського; від 21.09.2023 №53, виданої Київською муніципальною академією естрадного та циркового мистецтв; від 09.10.2023 №8, виданої Київською дитячою музичною школою, можливо зарахувати до спеціального стажу до 31.12.1991, оскільки дані учбові заклади підпорядковані Відділу культури і мають статус позашкільних навчальних закладів. Посада педагог, викладач і концертмейстер відсутня в "Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909, тому не підлягають зарахуванню до спеціального стажу за вислугу років. З урахуванням викладеного у відзивах на позовну заяву, відповідачі просили відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 07.11.2023 позивач звернулася до органів ПФУ з заявою про виплату грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області від 09.11.2023 №04 позивачу відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до п.7-1 Прикінцевих положень Закону через відсутність необхідного стажу роботи на посадах, робота на яких да право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» ст.55 Закону «Про пенсійне забезпечення».

При цьому, у рішенні зазначено про те, що: «

… Період роботи заявниці з 17.08.1987 по 29.08.1989 відповідно до довідки від 01.09.2023 виданої Запорізькою дитячою музичною школою №2 №83, неможливо зарахувати до роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» ст. 55 Закону «Про пенсійне забезпечення», так як відсутня інформація про період перебування в декретній відпустці і відпустці без збереження заробітної плати. Періоди роботи відповідно до довідок: від 19.09.2023 №25, виданої Київською дитячою музичною школою №33 ім.В Пухальського; від 21.09.2023 № 53, виданої Київською муніципальною академією естрадного та циркового мистецтв; від 09.10.2023 № 8, виданої Київською дитячою музичною школою, можливо зарахувати до спеціального стажу до 31.12.1991, оскільки дані учбові заклади підпорядковані Відділу культури і мають статус позашкільних навчальних закладів. Посада педагог, викладач і концертмейстер відсутня в «Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року №909…».

Позивач, не погодившись з правомірністю відмови у призначенні грошової допомоги, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За приписами пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та механізм її виплати визначає Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191 (далі Порядок).

Пунктом 5 Порядку встановлено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 7 Порядку, виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Таким чином, право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу (від 25 до 30 років) роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Відмовляючи позивачу у призначенні грошової допомоги, відповідач вказав на те, що стаж позивача для призначення грошової допомоги є недостатнім для призначення допомоги.

Суд не може погодись з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років»;

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення».

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, відповідно до якого віднесено, серед іншого, викладачів музичних та художніх шкіл.

При цьому, у пункті 2 Примітки до зазначеного Переліку, робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Отже, відмова у зарахуванні спірних періодів з посиланням на те, що учбові заклади в яких працювала позивач підпорядковані Відділу культури і мають статус позашкільних навчальних закладів є протиправною.

Також, під час прийняття спірного рішення органом ПФУ не було враховано те, що на спірні правовідносини розповсюджуються також дія Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000р. №963, який відносить посаду педагог, викладач та концертмейстер до педагогічних посад.

Постановляючи рішення у схожих правовідносинах Верховний Суд зробив висновок, що стаж роботи викладачем та концертмейстером у дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні п.«е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909. (постанови Верховного Суду від 27.02.2019р. (справа №694/935/17), від 12.03.2019р. (справа № 647/514/17), від 31.10.2019р. (справа №686/19056/16-а), постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019р. (справа №876/5312/17) та від 13.02.2019р. (справа №233/4308/17).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування спірних періодів до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10-ти місячних пенсій та позовні вимоги до ГУ ПФУ в м.Києві, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В спірному випадку заява позивачки про призначення допомоги розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні грошової допомоги. І саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у цьому спорі є органом, що призначає допомогу/пенсію.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Отже, в даному випадку повноваження щодо вирішення питання призначення позивачу грошової допомоги були делеговані ГУ ПФУ в Запорізькій області, проте обов`язок виплати грошової допомоги, у випадку її призначення залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування на пенсійному обліку ГУ ПФУ в м.Києві.

За таких обставин, виплата грошової допомоги повинна проводитись ГУ ПФУ в м.Києві після отримання від ГУ ПФУ в Запорізькій області рішення про її призначення.

Також, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є не визнання дій протиправними, а скасування рішення прийнятого за результатами розгляду її заяви, оскільки дії суб`єкта владних повноважень знайшли своє відображення саме у рішенні.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, сталість судової практики Верховного Суду зі спірного питання, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. є не співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягають зменшенню до 3000,00 грн.

За таких обставин, судовий збір сплачений позивачем в розмірі 1211,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправне рішення про відмову в призначенні допомоги ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (04053, м.Київ, вул.Бульварно-Кудрявська, 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №04 від 09.11.2023 про відмову в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами «е» - «ж» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи: з 17.08.1987 по 29.08.1989 на посаді викладача з фаху фортепіано Запорізької дитячої музичної школи №2 (ЗДМШ №2); з 01.09.1989 по 18.11.1996 на посаді викладача по класу з фортепіано та концертмейстера в Київській дитячій музичній школі №33 ім. В. Пухальського №25; з 01.09.2011 по 31.08.2021 на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва, на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва з 01.09.2021 по 31.08.2023, та мистецтва з 01.09.2023 по даний час на посаді концертмейстера кафедри естрадного співу факультету музичного мистецтва в Київській муніципальній академії естрадного та циркового мистецтв №53; з 18.11.1996 по 31.08.2011 на посаді педагога/викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Київській дитячій музичній школі №8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) та витрати на правову допомогу в розмірі 3000,00 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова