Справа № 160/149/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2024 рокуСправа №160/149/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
02 січня 2024 року представник ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ), ухвалене на підставі протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформлене Висновком № 17 від 13.10.2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , одноразової грошової допомоги, як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_2 ;
зобов`язати 4 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (код за ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) розглянути заяву та документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 (п`ятнадцять мільйонів) грн. із розрахунку на одного члена сім`ї загиблого та з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позовної заяви представник позивача зазначила, що 24 лютого 2022 року в результаті вторгнення в Україну російських окупаційних військ загинув солдат ОСОБА_2 , який в цей час проходив військову службу в 4 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України на посаді патрульного (за рахунок посади інспектора прикордонної служби 3 категорії - помічника гранатометника) секції ручних протитанкових гранатометів групи гранатометів ІНФОРМАЦІЯ_5 .
20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України з заявою вх.№Н-328, в якій просила призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 (п`ятнадцять мільйонів) грн. з розрахунку на одного члена сім`ї загиблого.
Листом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №11/Н-328-3246 від 16 жовтня 2023 року позивачеві повідомлено, що за результатами розгляду поданих документів комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняла рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 7 500 000 грн. рівними частками членам сім`ї та батькам загиблого солдата ОСОБА_3 .
Оскільки при народженні дитини запис про батька дитини ОСОБА_2 відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України здійснений у Книзі реєстрації народжень за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записані за вказівкою матері, право на визнання батьківства останній має лише шляхом подання до суду позову про визнання батьківства, відповідно ОСОБА_4 має право на отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі.
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України ухвалене на підставі протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформлене Висновком № 17 від 13.10.2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , одноразової грошової допомоги, як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_2 , у зв`язку з чим представник позивача звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 січня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/149/24 визначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 січня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України було прийнято Постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Відповідно до пункту 2 Постанови №168 встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених в пункті 1 цієї ж Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією Постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї Постанові, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
У ході вивчення матеріалів особової справи комісією по призначенню одноразової грошової допомоги встановлено, що відповідно до інформації з особової справи ОСОБА_3 у нього наявні два члени сім`ї, а саме мати - ОСОБА_5 та батько - ОСОБА_6 , що також підтверджується свідоцтвом про народжений ОСОБА_3 , де зазначений батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_5 .
У подальшому від членів сім`ї солдата ОСОБА_3 надійшла заява на виплату одноразової грошової допомоги, зокрема від ОСОБА_7 (мати).
За результатом розгляду представлених документів, комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 вирішила призначити одноразову грошову допомогу, передбачену пунктом 2 Постанови №168, в розмірі 15 000 000 гривень рівними частками членам сім`ї загиблого солдата, а саме матері - ОСОБА_8 в сумі 7 500 000 гривень.
Підставою такого рішення був протокол комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 з питань виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 Постанови №168 від 13.10.2023 року №15.
4 прикордонний загін акцентує увагу, що у зв`язку з відсутністю заяви батька чи підтверджувальних документів про його смерть (загибель) підстав для виплати частки батька матері загиблого солдата ОСОБА_8 не вбачається можливим, оскільки абзацом 3 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої згаданою постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Отже, 4 прикордонний загін, враховуючи вищевикладене, зазначає, що у разі відмови батька ОСОБА_9 від отримання одноразової грошової допомоги або у разі його не звернення за отриманням такої допомоги протягом трьох років з дати смерті сина ОСОБА_3 у позивача виникне право на отримання частини одноразової грошової допомоги в сумі 7 500 000 гривень.
Також у відзиві представник відповідача посилається на судову практику Верховного Суду у постанові по справі №420/9003/23, в якій позивачеві було за аналогічних обставин справи відмовлено в задоволенні адміністративного позову.
19 лютого 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив вх.№6221/24, в якій представник позивача не погоджується з доводами представника відповідача та надає власні пояснення та аргументи щодо наведених заперечень.
Представник позивача вважає необґрунтованими посилання відповідача на необхідність застосування до спірних правовідносин позиції, викладеної у постанові Верховного Суду №420/9003/23, з огляду на різний характер спірних правовідносин, що полягає у наступному.
Виходячи з обставин справи №420/9003/23 позивач звернулася до відповідача з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, в якій зазначила, що батько загиблого військовослужбовця проживає на території російської федерації.
Тобто, в справі № 420/9003/23, яка була предметом розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду, на постанову якого посилається відповідач, у військовослужбовця, народженого у зареєстрованому шлюбі, є батько, наділений батьківськими правами та обов`язками, який після розірвання шлюбу залишився проживати у російській федерації.
Касаційна скарга позивачки у цій справі ґрунтується на неврахуванні та незастосуванні судами попередніх інстанцій положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066, відповідно до яких громадяни російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору були виключені з кола осіб - отримувачів одноразової грошової допомоги.
Натомість, позовна заява ОСОБА_1 ґрунтується саме на відсутності підстав для виникнення прав та обов`язків батька дитини у особи, запис про якого, як про батька, зроблено за вказівкою матері під час реєстрації народження дитини, адже згідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Фактично, під час реєстрації сина ОСОБА_1 мала можливість в графі «батько» зазначити ім`я та по батькові неіснуючої особи, адже біологічним батьком дитини заяви під час реєстрації народження дитини подано не було, саме тому запис про батька дитини зроблено згідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.
Отже, правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена в постанові від 24.01.2024 року у справі № 420/9003/23, в межах спірних правовідносин не є релевантною.
З урахуванням викладеного, представник позивача просить задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 - позивач, ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , видане Пролетарською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області від 20 квітня 2001 року серія НОМЕР_5 , батьками дитини записано: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_10 проходив військову службу в 4 прикордонному загоні.
Близько 4 год. 50 хвилин 24.02.2022 року в результаті вторгнення в Україну російських окупаційних військ, який супроводжувався масованим артилерійським обстрілом прикордонних територій в районі населеного пункту Борисівка, де ніс службу ОСОБА_10 , останній отримав поранення, несумісне з життям.
Згідно лікарського свідоцтва про смерть від 07.03.2023 року №12-17/562-ОКП/22 причина смерті: «Вибухова травма».
Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 21.03.2023 року.
Відповідно до витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм від 21.08.2023 року №211, поранення солдата ОСОБА_3 , яке призвело до смерті, пов`язане із Захистом БАТЬКІВЩИНИ.
20 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України з заявою вх.№Н-328, в якій просила призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 (п`ятнадцять мільйонів) грн. з розрахунку на одного члена сім`ї загиблого.
Листом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №11/Н-328-3246 від 16 жовтня 2023 року позивачеві повідомлено, що за результатами розгляду поданих документів комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняла рішення про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 7 500 000 грн. рівними частками членам сім`ї та батькам загиблого солдата ОСОБА_3 , а саме виплатити ОСОБА_1 - 7 500 000 грн.
22 листопада 2023 року представник ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 з адвокатським запитом, в якому просила призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із загибеллю її сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 (п`ятнадцять мільйонів) грн. з розрахунку на одного члена сім`ї загиблого.
Листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №11/9389-23-вх-3297 від 27 листопада 2023 року представнику позивача повідомлено про наступне.
За результатами розгляду представлених документів комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 вирішила призначити одноразову грошову допомогу передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» рівними частками членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 , а саме матері - ОСОБА_8 (вх. Н-328 від 06.10.2023) 7 500 000,00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) гри 00 коп. згідно висновку №17 від 13.10.2023 року.
Відповідно до статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
Свідоцтво про народження та витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 містять відомості про батька, а саме ОСОБА_11 . У зв`язку з відсутністю його заяви чи підтверджувальних документів про його смерть (загибель) підстав для виплати частки батька матері загиблого солдата ОСОБА_3 ОСОБА_8 не вбачається."
ОСОБА_1 вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України ухвалене на підставі протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформлене Висновком № 17 від 13.10.2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , одноразової грошової допомоги, як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки у батька не має права на отримання рівної частини одноразової грошової допомоги в розмірі 7 500 000 грн., у зв`язку з чим представник позивача звернулася до суду з цим позовом.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Сімейний кодекс України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.
Статтею 121 Сімейного кодексу України передбачені загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини.
Відповідно до частини 1 статті 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Статтею 125 Сімейного кодексу України визначено: якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду.
Згідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , виданого Пролетарською сільською радою Магдалинівського району Дніпропетровської області від 20 квітня 2001 року серія НОМЕР_5 , батьками дитини записано: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_1 .
Однак, дійсно, відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України.
З матеріалів справи також не вбачається, що ОСОБА_4 з моменту народження дитини і до загибелі сина звертався до суду з позовом про встановлення батьківства.
Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 в шлюбі не перебували.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ.
Стаття 41 Закону № 2232-ХІІ визначає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Частиною 1 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 року №2011-ХІІ регламентовано, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
За приписами пункту 2 частини 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.
Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначено в статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ.
Так, відповідно до статті 16-1 ЗУ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).
Частиною 3 статті 16-2 Закону №2011-ХІІ передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 року по даний час продовжувався строк дії воєнного стану в Україні.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" прийнято постанову від 28.02.2022 року №168, пунктом 2 якої установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абз.1 п.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 року №1066).
Пунктом 2 Постанови №168 визначено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Також абзацами 2-4 пункту 2 Постанови №168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення.
Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до частини 9 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання вимог Закону №2011-ХІІ Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" від 25.12.2013 року №975, якою затверджено відповідний Порядок.
Згідно з пунктом 3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Відповідно до приписів пункту 5 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Вищезазначене також узгоджується з положеннями Інструкції з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», затвердженої Наказом МВС України 22 червня 2022 року №383, яка, зокрема, визначає механізм оформлення документів і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Державної прикордонної служби України.
Системний аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста та батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).
З матеріалів справи вбачається, що за результатами розгляду представлених документів комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 вирішила призначити одноразову грошову допомогу передбачену пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» рівними частками членам сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 , а саме матері - ОСОБА_8 (вх. Н-328 від 06.10.2023) 7 500 000,00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) гри 00 коп. згідно висновку №17 від 13.10.2023 року.
Свідоцтво про народження та витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого солдата ОСОБА_3 містять відомості про батька, а саме ОСОБА_11 .
У зв`язку з відсутністю його заяви чи підтверджувальних документів про його смерть (загибель) підстав для виплати частки батька матері загиблою солдата ОСОБА_3 ОСОБА_8 не вбачається.
Суд вважає, що Рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про призначення матері загиблого військовослужбовця одноразової грошової допомоги у розмірі 7 500 000, 00 (сім мільйонів п`ятсот тисяч) грн., - є протиправним та порушує право позивачки ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги в повному обсязі, виходячи з того, що вона є єдиною особою, наділеною батьківськими правами та обов`язками відносно сина.
Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька підтверджує, що особа, яка записана батьком дитини, у судовому порядку батьком не визнавалась, оскільки відсутня інформація про внесення змін до актового запису про народження особи на підставі рішення суду, відтак ОСОБА_4 , відомості про якого, як про батька дитини, під час реєстрації народження дитини були записані за вказівкою матері згідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, не має права на отримання одноразової грошової допомоги.
Щодо посилання представника відповідача на застосування до спірних правовідносин позиції, викладеної у постанові Верховного Суду №420/9003/23, суд виходить з наступного.
Виходячи з обставин справи №420/9003/23 позивач звернулася до відповідача з заявою щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, в якій зазначила, що батько загиблого військовослужбовця проживає на території російської федерації.
На момент смерті військовослужбовця ОСОБА-3 до кола осіб, які набули право на отримання одноразової грошової допомоги, належали, зокрема: батьки ОСОБА-2 та ОСОБА-1.
Тобто, в справі № 420/9003/23, яка була предметом розгляду колегії суддів Касаційного адміністративного суду, на постанову якого посилається відповідач, у військовослужбовця, народженого у зареєстрованому шлюбі, є батько, наділений батьківськими правами та обов`язками, який після розірвання шлюбу залишився проживати у російській федерації.
Касаційна скарга позивачки у цій справі ґрунтується на неврахуванні та незастосуванні судами попередніх інстанцій положень Постанови Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року №1066, відповідно до яких громадяни російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору були виключені з кола осіб - отримувачів одноразової грошової допомоги.
Натомість, позовна заява ОСОБА_1 ґрунтується саме на відсутності підстав для виникнення прав та обов`язків батька дитини у особи, запис про якого, як про батька, зроблено за вказівкою матері під час реєстрації народження дитини, адже згідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.
Отже, правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладена в постанові від 24.01.2024 року в справі № 420/9003/23, в межах спірних правовідносин не є релевантною.
З урахуванням викладених обставин справи та наданих доказів, суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправним та скасування рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України, яке ухвалене на підставі протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформлене Висновком №17 від 13.10.2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , одноразової грошової допомоги, як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_2 , і як наслідок, необхідності відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 (п`ятнадцять мільйонів) грн., з урахуванням висновків суду викладених в рішенні.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду із позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Таскомбанк" №9458-5942-4539-0397 від 28 грудня 2023 року на суму 1073,60 грн. та платіжною інструкцією АТ "Таскомбанк" №8887-4447-4854-0557 від 02 січня 2024 року на суму 137,60 грн.
А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України, яке ухвалене на підставі протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 та оформлене Висновком № 17 від 13.10.2023 року про призначення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , одноразової грошової допомоги, як одному з батьків загиблого під час виконання обов`язків військової служби військовослужбовця ОСОБА_2 .
Зобов`язати 4 Прикордонний загін Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) повторно розглянути заяву та документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про призначення та виплату їй одноразової грошової допомоги у зв`язку з загибеллю сина військовослужбовця ОСОБА_2 у розмірі 15 000 000,00 грн., з урахуванням висновків суду викладених в рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник