Справа № 380/11936/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року м. Львівсправа № 380/11936/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Третя особа), в якому просить:

- визнати протиправні дії ІНФОРМАЦІЯ_1 у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення від 22 червня 2022 року № С/3554 станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії із зазначенням у ній: розміру посадового окладу (30 т. р.) 5920,00 грн; надбавки за вислугу років (50%) 3700,00 грн; надбавки за особливості проходження служби (65%) 7215,00 грн; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (10%) 592,00 грн; премії (35%) 2072,00 грн;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівської області нову довідку про розмір грошового забезпечення із зазначенням відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для проведення з 01 квітня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії, із визначеним розміром складових грошового забезпечення: розміру посадового окладу 9303,00 грн; окладу за військовим спеціальним званням 1480,00 грн; надбавки за вислуги років 5392,00 грн; надбавки за виконання особливо важливих завдань 15528,00 грн; надбавки за службу в умовах режимних обмежень 1395,00 грн (9303 x 15%); премії 33,3% у розмірі 11022,00 грн відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704.

- судові витрати покласти на відповідачів.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходив військову службу в лавах Збройних Сил у період з 27 січня 1967 року по 02 березня 1999 року. Наказом заступника Міністра оборони СРСР по будівництву та розквартирування військ від 12 листопада 1987 року № 0483 позивача призначено на посаду начальника 66 управління начальника робіт Прикарпатського військового округу. Згідно з витягом із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 30 листопада 1998 року № 753 позивача звільнено з військової служби у відставку з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 1999 року № 11 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 03 березня 1999 року. На сьогодні позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262).

22 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі Постанова № 704) з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 (далі також Довідка) за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», в якій зазначено такі види та розміри грошового забезпечення: посадовий оклад (30 т. р.) 5920,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3700,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) 7215,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) 592,00 грн; премія (35%) 2072,00 грн; всього 20979,00 грн.

Позивач не погоджується із зазначеними відповідачем у Довідці окремими розмірами видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії з огляду на таке.

Щодо посадового окладу.

Позивач зазначає, що управління начальника робіт за територіальним кодом « 66» було самостійною військовою частиною НОМЕР_1 з територіальним розміщенням у місті Львові та госпрозрахунковою юридичною особою із окремим штатом (тобто було номенклатурою апарату Міністерства оборони України згідно зі штатом № 41/045) та із самостійним фінансуванням, на балансі якого було наявне майно, а також було підрядником робіт, на виконання яких отримувало кошти з Міністерства оборони України, та звітувало про виконані роботи. Саме 66 управління насправді входило до складу Львівського Територіального інженерно-будівельного управління та підпорядковувалося Головному управлінню КБ та РВ МО України, яке зі своєю структурою (що включала 66 управління начальника робіт) входило до структури центрального апарату Міністерства оборони України. Як 66 управління начальника робіт, так і Львівське Територіальне інженерно-будівельне управління входили у структуру Головного управління КБ та РВ МО України та були йому підпорядкованими. Наказ Міністра оборони України (по особовому складу) від 30 листопада 1998 року № 753 про звільнення позивача з військової служби додатково підтверджує, що посада начальника управління, яку обіймав позивач, була в структурі Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України, оскільки позивач був начальником управління в структурі Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України, яке входило до центрального апарату Міністерства оборони України. Отже, на переконання позивача, посада, яку він обіймав до звільнення («начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України»), співвідноситься з посадою начальника самостійного управління. Покликаючись на наказ Міністра оборони України від 01 березня 2018 року № 90, позивач вказує, що для начальника самостійного, регіонального та територіального управління передбачений тарифний розряд « 54», відповідно тарифний коефіцієнт « 5,28». Тож, за обрахунками позивача, відповідач повинен вказати в довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року посадовий оклад у розмірі 9303,00 грн, який формується множенням тарифного коефіцієнту «5,28», що відповідає тарифному розряду « 54» на прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року (1762,00 грн х 5,28). Однак у Довідці відповідач вказав розмір посадового окладу « 5920,00 грн», що відповідає 30 тарифному розряду, який встановлений для посади «старший офіцер». Утім посада «начальник управління» та «старший офіцер» не є тотожними. Також позивач відзначає, що відповідач у Довідці неправильно вказав найменування посади, а саме замість «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» зазначив «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління».

Щодо надбавки за вислугу років.

Позивач відзначає, що розмір надбавки за вислугу років залежить від розміру посадового окладу та розміру окладу за військовим (спеціальним) званням. Оскільки розмір посадового окладу повинен становити 9303,00 грн, а розмір окладу за військовим (спеціальним) званням «полковник» становить 1480,00 грн, то, відповідно, розмір надбавки за вислугу років (50%) у Довідці повинен становити 5392,00 грн: (9303,00 грн + 1480,00 грн)/50%.

Щодо надбавки за особливості проходження служби.

Позивач стверджує, що встановлення у Довідці мінімального розміру надбавки за особливості проходження служби (65%) є протиправним, оскільки таким способом відповідач прирівняв командира взводу до командира військової частини, лейтенанта до полковника, які мають різні обов`язки, відповідальність та об`єм повноважень. З урахуванням того, що за ієрархією посада начальника управління є під номером « 12» (Постанова № 704, наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260), то розмір надбавки за особливості проходження служби, який використовується для перерахунку пенсії, повинен бути не мінімальним (65%), а більшим. За обрахунками позивача справедливим є застосування розміру надбавки за особливості проходження служби 96%.

Щодо надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Позивач вказує, що з урахуванням того, що у нього на момент звільнення з військової служби була 2 (друга) форма доступу до державної таємниці, яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно», то згідно з пунктом другим розділу ХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень повинен становити 15% посадового окладу.

Щодо премії.

Позивач вказує, що відповідно до грошового атестата серії ЗС № 265225, виданого під час його звільнення з військової служби, премія для обчислення пенсії у розмірі 33,3% нараховувалася від сум грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за військову службу, надбавка за таємність), а не лише посадового окладу. Вказує, що під час перерахунку пенсії військовослужбовця має застосовуватися норма, що визначала розмір грошового забезпечення, яка діяла на момент призначення пенсії. Тож, на переконання позивача, розмір премії у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року повинен бути визначений у відсотковому розмірі 33,3% та обрахований з посадового окладу (9303,00 грн), окладу за військовим (спеціальним) званням (1480,00 грн), надбавки за вислугу років (5392,00 грн), надбавки за особливості проходження служби (15528,00 грн), надбавки за службу в умовах режимних обмежень (1395,00 грн).

Також позивач відзначає, що йому згідно з Указом Президента України від 11 серпня 1995 року № 740/95 присвоєно почесне звання «Заслужений будівельник України», тому з цієї підстави надбавка за почесне звання, передбачена розділом ХІІІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, повинна включатися в розрахунок грошового забезпечення та враховуватися для обрахунку пенсії.

Позивач підсумовує, що у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії відповідач мав відобразити такі розміри складових грошового забезпечення: посадовий оклад (54 т. р.) 9303,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 5392,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (95%) 15528,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1395,00 грн; премія (33,3%) 11022,00 грн.

З огляду на вищевикладене адміністративний позов просить задовольнити повністю.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що позовні вимоги позивача у цій справі є аналогічні тим, що були заявлені до того ж відповідача у справі № 380/12221/22, в якій позовну заяву було повернуто позивачу.

Щодо вимог позивача про зазначення у Довідці посадового окладу в розмірі 9303,00 грн, відповідач зазначає, що такі вимоги були предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.003062. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у цій справі, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю. У рішенні в справі № 1.380.2019.003062 суд дійшов висновку про те, що посада «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті застосування частин 5, 6 Порядку № 45, а тому підстав для застосування при обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифного розряду « 54» немає.

З огляду на вищевикладене у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

На спростування доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, позивач подав відповідь на відзив, а також доповнення до неї, в яких додатково вказує, що цим позовом позивач бажає реалізувати своє право на перерахунок пенсії з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 та із застосуванням грошового забезпечення, яке передбачене для посади начальника управління. Пред`явлений у цій справі позов охоплює ширший, ніж у справі № 1.380.2019.003062, період не лише 2018 року. Цей позов позивач обґрунтовує з урахуванням нових отриманих доказів, які не були предметом дослідження у справі № 1.380.2019.003062. Відповідач не навів жодних правових обґрунтувань, які б надавали йому підстави для віднесення посади позивача до тарифного розряду « 30». Відповідач не наводить жодних доводів для спростування вказаних позивачем числових величин складових його грошового забезпечення для обрахунку пенсії. Позивач уважає, що всі наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи є безпідставними та необґрунтованими та мають бути відхилені судом, натомість заявлений позов належить задовольнити повністю.

Третя особа пояснення щодо позову або відзиву не подала.

Відповідно до пункту третього частини третьої статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 02 червня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 12 червня 2023 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та за участю позивача відмовлено; відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; клопотання позивача про залучення третіх осіб до участі у справі задоволено частково; залучено Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. У задоволенні клопотання позивача про залучення Міністерства оборони України до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, відмовлено.

Ухвалою судді від 25 липня 2023 року позовну заяву після відкриття провадження у справі залишено без руху.

Ухвалою судді від 31 липня 2023 року розгляд справи продовжено.

Ухвалою судді від 05 жовтня 2023 року у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовлено; клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволено; позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу позивача задоволено; ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2023 року про залишення позовної заяви без розгляду скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді від 19 лютого 2024 року прийнято матеріали справи до провадження.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

З 27 січня 1967 року по 03 березня 1999 року позивач проходив військову службу, що підтверджується витягом з послужного списку про проходження військової служби підполковника у відставці ОСОБА_1 .

Згідно з витягом із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 30 листопада 1998 року № 753 позивача звільнено з військової служби у відставку з посади начальника 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 1999 року № 11 позивача виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 03 березня 1999 року.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262.

11 березня 2018 року ІНФОРМАЦІЯ_3 видав довідку № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України. Ця довідка видана на ім`я ОСОБА_1 про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 розмір посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою начальника управління начальника робіт територіального інженерно-будівельного управління становить: посадовий оклад 5920,00 грн; оклад за військовим званням (полковник) 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) 3700,00 грн, усього 11100,00 грн.

Позивач не погодився із визначеним у вказаній довідці розміром посадового окладу у зв`язку з чим звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_4 із такими вимогами:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо видачі Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області довідки для перерахунку з 01.01.2018 пенсії ОСОБА_1 із зазначенням в ній заниженого тарифного розряду;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_6 скласти для перерахунку пенсії ОСОБА_1 нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01.03.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» за формою, передбаченою Додатком № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 для перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2018 на підставі статей 43, 8, 10 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, із визначенням в ній посадового окладу в сумі 9303,36 грн та надіслати її Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області для проведення з 01.01.2018 перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії із врахуванням проведених виплат.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003062, в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

22 червня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», в якій зазначено такі види та розміри грошового забезпечення: посадовий оклад (30 т. р.) 5920,00 грн; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 1480,00 грн; надбавка за вислугу років (50%) (ПО + ОВЗ) 3700,00 грн; надбавка за особливості проходження служби (65%) (ПО + ОВЗ + НВР) 7215,00 грн; надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) (ПО) 592,00 грн; премія (35%) (ПО) 2072,00 грн; всього 20979,00 грн.

Позивач не погоджуючись із зазначеними відповідачем у вказаній довідці розмірами посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, звернувся з цим позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правильності зазначення відповідачем у довідці від 22 червня 2022 року № С/3554 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року розмірів посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії.

Оцінюючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених законом, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з пунктами другим, третім статті 9 Закону № 2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі визначає Закон № 2262.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Частиною третьою статті 43 Закону № 2262 передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зазначена норма статті 43 Закону № 2262 міститься в розділі V «Обчислення пенсії», тобто в загальному розмірі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 826/3858/18.

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262, частинами першою, другою якої передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розмірів складових грошового забезпечення для здійснення такого перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Порядок № 45).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 Порядку № 45 визначено, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Цією постановою затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2 (пункт 1); установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення (пункт 2); надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання: 1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років; 2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення (пункт 5); надано право виплачувати надбавку за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 16 (пункт 6).

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України видав постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка набрала чинності 24 лютого 2018 року.

Пунктами 1, 2 цієї постанови постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 р. у таких розмірах: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Одночасно Постановою № 103 були внесені зміни до пункту 5 Порядку № 45, відповідно до якого під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Також Постановою № 103 внесені зміни до додатку 2 Порядку № 45, у зв`язку з чим додаток 2 викладено у новій редакції.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини другої статті 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

За змістом частини першої статті 325 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Отже, на підставі приписів частини другої статті 265 КАС України пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Тому з 05 березня 2019 року, тобто дня набрання законної сили рішенням суду у справі № 826/3858/18 діє редакція пункту 5 та додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення вищезазначених змін.

Водночас алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема пенсійні органи та органи, уповноважені на виготовлення довідок про розмір грошового забезпечення, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 не змінився.

На відповідний державний орган, з якого особу було звільнено зі служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45, покладено функції щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Як зазначено вище, 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова № 704, з виданням якої збільшилося грошове забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Отже, з 05 березня 2019 року, тобто з дня набрання законної судовим рішенням у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та премії, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії з урахуванням розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262 та статті 9 Закону № 2011. Водночас до моменту отримання належної довідки про розмір грошового забезпечення у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 17 грудня 2019 року, залишеному без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у зразковій справі № 160/8324/19.

Суд встановив, що з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 відповідно до Постанови № 704 відповідач 22 червня 2022 року за заявою позивача від 15 червня 2022 року видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, за посадою, відповідною (аналогічною) його останній штатній посаді: «начальник управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління», із зазначенням у ній, крім основних, також щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії.

Однак позивач не погоджується із зазначеними відповідачем у вказаній довідці розмірами посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень та премії, що й зумовило його звернення з цим позовом до суду.

Оцінюючи доводи позивача стосовно неправильності зазначення відповідачем у Довідці розмірів вказаних вище видів грошового забезпечення, суд зазначає таке.

Щодо посадового окладу.

Внаслідок визнання нечинними змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45 рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, з 05 березня 2019 року діє редакція пункту 5 Порядку № 45, що була чинною до внесення таких змін.

Так, пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема, посадовий оклад у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України або керівником державного органу у межах його повноважень на момент виникнення права на перерахунок за відповідною посадою.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 45 відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

Суд відзначає, що питання відповідності посади позивача, з якої його було звільнено з військової служби, та розміру посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року вже було предметом судового розгляду у справі № 1.380.2019.003062.

Так, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2020 року у справі № 1.380.2019.003062, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовлено повністю.

У цьому рішенні суд дійшов висновку, що посада «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України» не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління» в контексті застосування частин 5, 6 Порядку № 45, а тому підстав для застосування при обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифного розряду « 54» немає. Суд врахував, що очолювана позивачем військова частина НОМЕР_1 була розформована, а чинні нормативні акти (переліки типових посад) не містять посади, яка за класифікаційними характеристиками прирівнюється до посади «начальник 66 управління начальника робіт Львівського територіального інженерно-будівельного управління Головного управління військового будівництва Міністерства оборони України». Суд вказав, що для таких ситуацій в Додатку 24 до Наказу № 90 передбачено Схему співвідношення встановлених до 01 березня 2018 року розмірів посадових окладів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, звільнених з військової служби, до відповідних тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України. Оскільки ІНФОРМАЦІЯ_6 при формуванні показників довідки для перерахунку пенсії позивача користувався згаданим Додатком 24 та розміром посадового окладу, з якого обчислено розмір пенсії ОСОБА_1 до 01.01.2018, то суд не виявив арифметичних чи методологічних помилок при визначенні тарифного розряду « 30» та, відповідно, обчисленні розміру посадового окладу ОСОБА_1 тарифний коефіцієнт « 3,36», передбачений Додатком 1 до Постанови № 704 для цього тарифного розряду.

Отже, у рішенні суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, суд погодився з тим, що відповідач у довідці від 11 березня 2018 року № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року правильно вказав відповідну посаду позивача та розмір посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн).

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis те, що стосується попереднього судового рішення) це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі та містяться у мотивувальній частині рішення, яке набрало законної сили. У такій попередній справі повинні брати участь ті ж самі сторони або їх правонаступники.

Преюдиційність безпосередньо пов`язана з презумпцією істинності судового рішення, конституційною нормою про обов`язковість судового рішення (частина друга статті 129 Основного закону України), а також такими складовими верховенства права як принцип правової визначеності, легітимних очікувань, процесуальної економії, а також заборони зловживати процесуальними правами.

Згідно з правовим висновком, що міститься у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 753/11000/14-ц, преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву стабільність судового акта, який набув законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження і оцінку. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта.

Отже, обставина, що у довідці від 11 березня 2018 року № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року відповідач правильно вказав відповідну посаду позивача та розмір посадового окладу за такою посадою для перерахунку пенсії (5920,00 грн), встановлена рішенням суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, а тому на підставі частини четвертої статті 78 КАС України доказуванню не підлягає.

Надалі, з урахуванням правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у зразковій справі № 160/8324/19 відповідно до Постанови № 704 відповідач 22 червня 2022 року видав довідку № С/3554 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 05 березня 2019 року, для перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року.

Суд наголошує, що видання цієї довідки зумовлено виключно тим, що до попередньої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року не були включені щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавка за особливості проходження служби, надбавка за службу в умовах режимних обмежень) та премія. Тобто, виданням цієї довідки відновлено право позивача на перерахунок пенсії з урахуванням саме додаткових видів грошового забезпечення та премії, які первинно не були включені до довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року для перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року.

Отже, фактично в довідку про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року відповідачу належало «перенести» ті розміри основних видів грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років), які були вказані у попередній довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року, та водночас включити щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премію у відповідних розмірах.

Відповідно до частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Отже рішення суду у справі № 1.380.2019.003062, яке набрало законної сили, було обов`язковим для відповідача в частині, що стосувалася визначеного у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року розміру посадового окладу позивача, оскільки правомірність його визначення підтверджена вказаним вище рішенням суду.

З урахуванням викладеного відповідач у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, видання якої, як зазначено вище, зумовлено необхідністю відновлення права позивача на перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та премії, правомірно вказав розмір посадового окладу за відповідною посадою позивача (5920,00 грн), який був зазначений у попередній довідці від 11 березня 2018 року № ХВ51569 про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01 березня 2018 року та правильність зазначення якого у цій довідці, підтверджена рішенням суду, що набрало законної сили.

Щодо покликання позивача на лист начальника Головного управління персоналу Генерального штабу Збройних Сил України генерал-майора Артема Лучнікова від 22 жовтня 2021 року № 321/5714, який, як стверджує позивач, є основним доказом у цій справі, та не був предметом оцінки у справі № 1.380.2019.003062, суд зазначає таке.

Згідно з цим листом Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України підпорядковувалося Головному управлінню розквартирування військ і капітального будівництва Міністерства оборони України.

Львівське територіальне інженерно-будівельне управління підпорядковувалося Головному управлінню військового будівництва Міністерства оборони України.

А 66 управління начальника робіт підпорядковувалося Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню.

Отже, вказаний лист лише додатково підтверджує висновки суду у справі № 1.380.2019.003062, відповідно до яких:

« 1) аналіз повної назви посади позивача, а також надані ним письмові докази та схема дозволяють дійти чіткого розуміння місця/рівня очолюваної ним військової частини в ієрархії органів військового управління станом на дату звільнення ОСОБА_1 з військової служби:

- 66 УНР (військова частина НОМЕР_1 ) було військово-будівельною підрядною організацією (а не органом військового управління), яка здійснювала будівельно-монтажні роботи на території міста Львова та області, організаційно входила в сферу управління Львівського територіального інженерно-будівельного управління;

- Львівське територіальне інженерно-будівельне управління було територіальним органом військового управління, призначеним для виконання функцій з управління військовими частинами, установами та організаціями на певній території;

- Головне управління військового будівництва Міністерства оборони України було органом військового управління в сфері військового будівництва, юрисдикція якого поширювалася на всю територію України.

Отже, очолювана ОСОБА_1 військова частина НОМЕР_1 була військово-будівельною підрядною організацією, підпорядкованою територіальному органу військового управління Львівському територіальному інженерно-будівельному управлінню».

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 40 справи «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду.

Сутність цього принципу полягає у тому, що в разі винесення судом рішення, що набрало законної сили, воно не може бути піддане сумніву.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що розмір посадового окладу позивача у Довідці відповідач визначив правильно.

Щодо надбавки за вислугу років.

Відповідно до статті 9 Закону № 2011, Постанови № 704 наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок № 260), який визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам.

З урахуванням вимог пункту 1 розділу IV Порядку № 260 надбавка за вислугу років на військовій службі виплачується у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням.

Оскільки вище суд встановив, що розмір посадового окладу позивача у Довідці відповідач визначив правильно, а спору щодо розміру окладу за військовим званням між позивачем та відповідачем немає, то підстави для перерахунку розміру надбавки за вислугу років відсутні.

З урахуванням викладеного суд констатує, що розмір надбавки за вислугу років у Довідці відповідач визначив правильно.

Щодо надбавки за особливості проходження служби.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Підпунктом першим пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, установлювати, зокрема надбавку за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років; порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою.

Механізм та умови виплати надбавки за особливості проходження служби унормовано розділом VI Порядку № 260.

Так, відповідно до пунктів першого-третього та п`ятого розділу VI Порядку № 260 військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків.

Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років.

Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Мінімальний розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби не може перевищувати 65 відсотків.

Залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби збільшується на відповідний коефіцієнт від 1 до 1,55.

Розрахунковий розмір надбавки за особливості проходження служби, отриманий шляхом множення мінімального розміру щомісячної надбавки на відповідний коефіцієнт, округлюється в бік збільшення до одного знака після коми.

Надбавка за особливості проходження служби у встановлених розмірах виплачується щомісяця з дня вступу до виконання обов`язків за посадою, у тому числі й у разі тимчасового виконання обов`язків за посадою, до дня звільнення від виконання обов`язків за посадою, яка передбачає цю надбавку.

Виплата надбавки за особливості проходження служби здійснюється на підставі наказу командира про встановлення цієї надбавки.

Аналіз викладених норм дає підстави дійти висновку, що надбавка за особливості проходження служби не є складовою грошового забезпечення військовослужбовця, конкретний розмір якої установлений Кабінетом Міністрів України. Розмір цієї складової грошового забезпечення не є постійним і визначається керівником в залежності від певних обставин, зокрема з урахуванням наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік.

Водночас з огляду на положення абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 така щомісячна виплата як надбавка за особливості проходження служби має бути зазначена у відповідних довідках про розмір грошового забезпечення у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Суд встановив, що у Довідці відповідач визначив розмір надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65%.

Натомість у позовній заяві позивач стверджує, що встановлення у Довідці мінімального розміру надбавки за особливості проходження служби (65%) є протиправним, оскільки таким способом відповідач прирівняв командира взводу до командира військової частини, лейтенанта до полковника, які мають різні обов`язки, відповідальність та об`єм повноважень. З урахуванням того, що за ієрархією посада начальника управління є під номером « 12» (Постанова № 704, наказ Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260), то розмір надбавки за особливості проходження служби, який використовується для перерахунку пенсії, повинен бути не мінімальним (65%), а більшим. За обрахунками позивача справедливим є застосування розміру надбавки за особливості проходження служби 96%, що відображено в наданій ним Схемі визначення надбавки за особливості проходження військової служби (а.с.246, 247, т.1).

Насамперед суд повторює, що згідно з підпунктом першим пункту 5 Постанови № 704 право визначати порядок та умови виплати надбавки за особливості проходження служби надано керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою. Тому надана позивачем Схема визначення надбавки за особливості проходження військової служби не може братися судом до уваги.

Водночас позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що середній розмір надбавки, що фактично виплачена за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії (05 березня 2019 року) за відповідною посадою у тому державному органі, звідки позивач звільнився на пенсію, становить 96%.

Крім цього, оскільки вище суд встановив, що посада, з якої позивач звільнився з військової служби, не є відповідною/аналогічною до посади «начальник регіонального (територіального) управління», то наведені позивачем обрахунки розміру надбавки за особливості проходження служби, які базуються на відповідній посаді (за ієрархією під номером « 12», як зазначає позивач (тарифний розряд « 54»)) є помилковими.

З урахуванням викладеного суд констатує, що розмір надбавки особливості проходження служби у Довідці відповідач визначив правильно.

Щодо надбавки за службу в умовах режимних обмежень.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок.

Розділом ХІ Порядку № 260 унормовано виплату надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень.

Відповідно до пунктів першого, другого розділу ХІ Порядку № 260 військовослужбовцям, яким надано доступ до державної таємниці та які виконують службові обов`язки в умовах режимних обмежень у зв`язку з роботою, що передбачає доступ до державної таємниці відповідно до функціональних обов`язків, займаються розробкою, виготовленням, обліком, зберіганням і використанням документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації, приймають рішення з цих питань або здійснюють постійний контроль за станом охорони державної таємниці, виплачується надбавка до посадових окладів.

Розмір надбавки військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації:

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «особливої важливості», - 20 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «цілком таємно», - 15 відсотків;

відомості та їх носії, що мають ступінь секретності «таємно», - 10 відсотків.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України від 01 січня 1994 року № 3855-XII «Про державну таємницю» залежно від ступеня секретності інформації встановлюються такі форми допуску до державної таємниці:

форма 1 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «особливої важливості», «цілком таємно» та «таємно»;

форма 2 - для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»;

форма 3 - для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Відповідно до наявної у матеріалах справи карточки-доступу від 12 серпня 1997 року № Ч-1 ОСОБА_1 допущено до роботи з документами по другій формі (форма 2).

У позовній заяві позивач вказує, що з урахуванням того, що у нього на момент звільнення з військової служби була 2 (друга) форма доступу до державної таємниці, яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступінь секретності «цілком таємно», то згідно з пунктом 2 розділу ХІ Порядку № 260 розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень повинен становити 15% посадового окладу.

По-перше, суд відзначає, що форма 2 допуску до державної таємниці надається для роботи з секретною інформацією, що має ступені два секретності: «цілком таємно» та «таємно».

По-друге, надбавка військовослужбовцям, які працюють в умовах режимних обмежень, установлюється не за наявність самої форми (1, 2 чи 3) допуску до державної таємниці, а установлюється у відсотках до посадових окладів залежно від ступеня секретності інформації, з якою працює особа.

Тобто, особа може мати форму 2 допуску до державної таємниці (яка надається для роботи з секретною інформацією, що має ступені секретності «цілком таємно» та «таємно»), а фактично працювати лише з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

У такій ситуації зазначена особа відповідно до вимог розділу ХІ Порядку № 260 має право на надбавку у розмірі 10%, оскільки, незважаючи на наявність у неї форми 2 допуску до державної таємниці, працює лише з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно».

Відповідно до грошового атестата серії ЗС № 265225 та підтвердження до нього (а.с.77, 80, т.1) на момент звільнення з військової служби позивачу виплачувалась надбавка за таємність у розмірі 10%, що свідчить про те, що позивач працював з секретною інформацією, що має ступінь секретності «таємно». Докази оскарження позивачем відомостей грошового атестата в цій частині в матеріалах справи відсутні. Відтак підстави для встановлення позивачу надбавки за службу в умовах режимних обмежень в розмірі 15% відсутні.

З урахуванням викладеного суд констатує, що розмір надбавки за службу в умовах режимних обмежень у Довідці відповідач визначив правильно.

Щодо премії.

Пунктом 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) передбачено, що для перерахунку пенсій грошове забезпечення враховується у розмірі, встановленому за відповідною посадою (посадами), в межах визначеної законодавством максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з урахуванням таких його видів, зокрема щомісячна премія - у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Підпунктом другим пункту 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків (для військовослужбовців розвідувальних органів - не менш як 30 відсотків) посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Розділом XVI Порядку № 260 унормовано порядок преміювання військовослужбовців та закріплено, що командири (начальники) військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України мають право щомісяця здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) відповідно до їх особистого внеску в загальні результати служби.

Розмір щомісячної премії, але не менше 10 відсотків посадового окладу, встановлює Міністр оборони України для відповідних категорій військовослужбовців виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, та особливостей проходження військової служби.

Аналіз наведених норм права вказує, що розмір премії військовослужбовцям визначається у відсотках тільки від посадового окладу. Тому доводи позивача про необхідність обрахунку розміру його премії у Довідці, крім посадового окладу, також з окладу за військовим (спеціальним) званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за службу в умовах режимних обмежень є помилковими та суперечать абзацу сьомому пункту 5 Порядку № 45 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103), адже позивач не може отримувати пенсію, обраховану з видів грошового забезпечення, які не виплачуються діючому військовослужбовцю на момент виникнення у позивача права на перерахунок пенсії за відповідною посадою.

У спірній ситуації премія діючому військовослужбовцю обчислюється у відсотках лише від посадового окладу, тому й розмір такої премії для перерахунку пенсії повинен бути обчислений в такому ж порядку у відсотках від посадового окладу.

Покликання позивача на те, що відповідно до грошового атестата серії ЗС № 265225, виданого під час його звільнення з військової служби, премія для обчислення пенсії у розмірі 33,3% нараховувалася від сум грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за військову службу, надбавка за таємність), а не лише посадового окладу суд відхиляє, позаяк процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом та механізмом їх проведення.

З урахуванням викладеного суд констатує, що розмір премії у Довідці відповідач визначив правильно.

Щодо покликань позивача на необхідність встановлення у довідці про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року надбавки за почесне звання, то суд відзначає, що відповідна вимога у змісті позовних вимог позивачем не заявлена, що з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України позбавляє суд можливості її вирішувати у такій ситуації.

Підсумовуючи вищенаведене, суд резюмує, що розміри основних, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії відповідач у Довідці визначив правильно, підстави для їх перерахунку, з урахуванням наведених позивачем доводів та обґрунтувань відсутні, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Суд встановив, що за подання цього позову до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки від 29 травня 2023 року № 65882996.

Суд зауважує, що за заявлений позов позивач сплатив судовий збір у розмірі, більшому, ніж встановлено законом (повинен був сплатити 1073,60 грн).

Оскільки суд відмовив у задоволенні позову, то відповідно до положень статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат (судового збору у розмірі 1073,60 грн) відсутні.

Водночас сплачена позивачем сума судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом (2147,20 грн 1073,60 грн = 1073,60 грн), може бути повернута йому за його клопотанням за ухвалою суду відповідно до вимог пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 26 березня 2024 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна