Справа № 160/32317/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
Суддя-доповідач Третього апеляційного адміністративного суду Семененко Я.В.
перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через підсистему «Електронний суд» подало апеляційну скаргу.

Вказана апеляційна скарга подана без додержання вимог, встановлених ст.296 КАС України.

Так, п.1 ч.5 ст.296 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Всупереч вимогам наведеної норми права заявником апеляційної скарги не долучено до апеляційної скарги документ про сплату судового збору.

В апеляційній скарзі скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору, в якому останній посилається на те, що процес затвердження кошторису видатків на фінансування адміністративних витрат є складним та тривалим.

Розглянувши вказане клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на таке.

За змістом частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, як слідує з наведеної норми права відстрочення сплати судових витрат є правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується із майновим станом особи.

Слід зауважити, що визначення майнового стану особи є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану особи.

Водночас, скаржником до заявленого клопотання не додано жодних доказів на підтвердження майнового стану.

Суд також враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією з основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України не можуть вважатися достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Відповідач, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, а тому наведені ним обставини не повинні впливати на можливість неухильного виконання суб`єктом владних повноважень покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Відносно аргументів скаржника, про те, що сплата судових витрат є перешкодою в доступі до правосуддя, суд зазначає, що право на апеляційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання відповідача необхідно відмовити.

Щодо ставки судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у цій справі є фізичною особою та заявив позов немайнового характеру.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 рік становить 2684 грн..

Відповідно до пп.1 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно пп.2 п.3 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою наведеної статті встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання цієї апеляційної скарги, з урахуванням коефіцієнту пониження, становить 1288,32 грн. ((2684,00х0,4х150%)х0,8).

Окрім того, апеляційна скарга подана відповідачем з пропуском строку, встановленого КАС України.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як свідчать матеріали справи, оскаржуване рішення ухвалено за наслідками розгляду справи у порядку письмового провадження 15.01.2024.

Апеляційна скарга ГУ ПФУ в Дніпропетровській області подана через підсистему «Електронний суд» 13.03.2024 (сформована в підсистемі, зареєстрована судом 14.03.2024), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, що встановлений частиною 1 статті 295 КАС України.

В апеляційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зазначаючи, шо рішення суду першої інстанції від 15.01.2024 було надіслано засобами електронного зв`язку до головного управління, яке отримано останнім 14.02.2024 та зареєстровано в підсистемі електронного документообігу за №12224/7; паперову копію відповідачем не отримано. Окрім того, скаржник посилається на дію воєнного стану в країні.

Оцінюючи доводи заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

За змістом п.1 ч.2 ст.295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Таким чином, Законом передбачена можливість поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду учаснику справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, у разі, якщо апеляційна скарга подана учасником справи протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Згідно ч.5 ст. 251 КАС України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Відповідно пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Також передбачено, що якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з пунктом 10 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС, зокрема державні органи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Офіційна електронна адреса в розумінні Положення про ЄСІТС - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Адреса електронної пошти, що використовується при реєстрації Електронного кабінету, не може бути зареєстрована на доменних іменах, використання яких заборонено законодавством України.

Пунктом 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України встановлено порядок вчинення дій, передбачених КАС України, до визначення Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), можливості вчинення відповідних дій з використанням підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Згідно з пунктом 16 наведеного Розділу КАС України до дня реєстрації суб`єкта владних повноважень в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та отримання ним офіційної електронної адреси надсилання судом суб`єкту владних повноважень текстів повісток, копій судових рішень здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

17.08.2021 Вища рада правосуддя рішенням № 1845/0/15-21 затвердила Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

З 05.10.2021 офіційно почала функціонувати підсистеми Електронний суд, Електронний кабінет та підсистема відеоконференцзв`язку. Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до Електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До Електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до Електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя (далі - автоматизована система діловодства).

З огляду на запровадження підсистем ЄСІТС Електронний кабінет та Електронний суд, що забезпечують можливість направлення судом документів у справах в електронній формі шляхом їхнього надсилання до Електронного кабінету користувача (у тому числі автоматично), приписи підпункту 15.15 розділу VII Перехідні положення КАС України щодо обов`язкового вручення судового рішення виключно у паперовій формі, за таких обставин, не мають імперативного характеру.

Отже, аналіз наведених норм у системному зв`язку з положенням пункту 2 частини шостої статті 251 КАС України дає підстави для висновку, що оскільки днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, а сервіс Електронного кабінету ЄСІТС за приписами Положення про ЄСІТС є саме такою адресою, то надсилання процесуальних документів за допомогою підсистем ЄСІТС Електронний кабінет та Електронний суд є днем вручення судового рішення, за умови отримання відповідного повідомлення про його доставлення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 01 серпня 2022 року по справі №420/151/20.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа (а.с.39) оскаржуване рішення суду першої інстанції від 15.01.2024 було надіслано одержувачу (ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) через підсистему «Електронний суд» та доставлено до його електронного кабінету 16.01.2024 о 19:28 год., що в свою чергу свідчить про те, що датою вручення вказаної ухвали, з урахуванням приписів ч.6 ст.251 КАС України, є 17.01.2024.

Наведене свідчить, що оскаржуване судове рішення направлено судом першої інстанції ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, яке є суб`єктом владних повноважень та має офіційну електронну адресу і електронний кабінет в підсистемі «Електронний суд», в електронній формі на наступний день після його ухвалення та вручено останньому, у спосіб, визначений пунктом 2 частини шостої статті 251 КАС України, 17.01.2024.

Щодо посилань скаржника на неотримання копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції в паперовій формі суд зазначає, що оскільки з 05 жовтня 2021 року почали функціонувати окремі підсистеми ЄСІТС, а копія оскаржуваного судового рішення, відповідно до приписів частини сьомої статті 18 КАС України надіслана відповідачеві, який є суб`єктом владних повноважень, на офіційну електронну адресу в системі ЄСІТС (електронний кабінет), то у суду першої інстанції обов`язку направляти оскаржуване судове рішення іншими засобами зв`язку не виникає.

При цьому слід зазначити, що у матеріалах справи відсутня окрема заява відповідача про надсилання копії судового рішення у паперовій формі на адресу Управління.

Доводи Управління про отримання рішення суду першої інстанції засобами електронного зв`язку лише 14.02.2024 скаржником жодним чином не підтверджені та, в контексті встановлених обставин, які свідчать про належне вручення ГУ ПФУ такого судового рішення в електронній формі раніше цієї дати (17.01.2024), не можуть бути підставою для поновлення пропущеного строку.

Посилання Управління на реєстрацію копії оскаржуваного судового 14.02.2024 за №12224/7 не мають вирішального значення при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки номер та дата реєстрації вхідної кореспонденції лише фіксують факт реєстрації кореспонденції суду при надходженні до органу та не можуть свідчити про фактичну дату вручення оскаржуваного рішення суду, якою в даному випадку є 17.01.2024.

Окрім того, вказані аргументи скаржник жодними документальними доказами не підтверджує.

Отже, встановлені обставини справи свідчать про те, що копія оскаржуваного рішення суду першої інстанції була вручена ГУ ПФУ у спосіб, визначений пунктом 2 частини шостої статті 251 КАС України, 17.01.2024, у той час коли з апеляційною скаргою скаржник звернувся лише 13.03.2024, тобто з пропуском тридцятиденного строку як від дати складання повного тексту оскаржуваного судового рішення, так і від дати його вручення відповідачу.

Щодо посилання скаржника на дію воєнного стану, то суд зазначає, що введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з апеляційними скаргами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Таким чином сам лише факт введення воєнного стану на території України не може бути визнаний поважною причиною для поновлення строку на подання апеляційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання апеляційної скарги.

Скаржником не наведено конкретних обставин, що перешкоджали ГУ ПФУ через запровадження в Україні воєнного стану звернутись до суду з апеляційною скаргою у встановлений законом процесуальний строк.

Разом з тим, сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду у розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Суд наголошує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у апеляційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Однак, зазначені скаржником доводи не свідчать про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником причин пропуску такого строку поважними.

Відповідно до ч.2 ст.298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Згідно частини 3 статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

У зв`язку з викладеним, вважаю за необхідне апеляційну скаргу залишити без руху, встановивши заявнику строк для усунення недоліків, а саме:

- надати заяву про поновлення строку апеляційного оскарження, в якій вказати інші підстави для поновлення строку з наданням відповідних доказів на обґрунтування заяви;

- сплатити судовій збір у розмірі 1288,32 грн. за реквізитами:

Отримувач: ГУК у Дн-кій обл/Шев.р/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA1004628

Код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Призначення платежу: *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ______(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від _____(Дата оскарження справи) по справі _____(Номер справи), Третій апеляційний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа), та надати документ про сплату судового збору.

Керуючись ст.169, ч.ч.2,3 ст.298 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року по справі №160/32317/23 залишити без руху.

Встановити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС Електронний кабінет, а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.

Ухвала набирає законної сили 28.03.2024 та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.В. Семененко