Справа № 460/23160/23
Суддя: Н.С. Гудима
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року м. Рівне №460/23160/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Гудими Н.С., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.06.2023 про відмову у призначенні пенсії і зарахуванні до страхового стажу періодів пільгової роботи та зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії.

В обґрунтування позову зазначено, що в червні 2023 року позивач звернувся до органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак йому було відмовлено у такому призначенні, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Вказано, що позивачем пенсійному органу надано усі необхідні для призначення пенсії документи, однак такі не були взяті останнім до уваги. Вважає, що відповідач діяв всупереч вимогам чинного законодавства, протиправно, необґрунтовано та без урахування всіх обставин справи, а тому просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 06.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що за результатами розгляду звернення позивача про призначення пенсії за віком встановлено, що пільговий стаж позивача становить 11 років 1 місяць 9 днів, натомість відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для призначення пільгової пенсії за віком згідно з вказаною нормою за Списком №2 необхідно мати пільговий стаж 12 років 6 місяців. Вважає, що управління у спірних правовідносинах, відмовляючи у призначенні пенсії, діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією за законами України. За таких обставин, просив в задоволенні позову відмовити повністю.

Розглянувши заяви по суті, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив таке.

21.06.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до вимог Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Після реєстрації заяви позивача за принципом екстериторіальності така була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду вказаної заяви ГУ ПФУ в Рівненській області прийнято рішення №95 від 29.06.2023 про відмову у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому, зазначено, що до пільгового стажу роботи за Списком №2 не зараховано відомості про періоди пільгової роботи з 20.07.2010 по 10.07.2011, з 11.07.2016 по 02.07.2017 згідно з довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 12.06.2023 №32/30, №35/34, оскільки прослідковується перерва в датах проведення атестації робочих місць.

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд керується і виходить з такого.

Згідно з ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Частиною 1 ст.114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Аналогічні положення закріплено в статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII).

Як встановлено судом, позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи за Списком № 2.

Статтею 62 Закону №1788-ХІІ визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до п.20 Порядку №637 для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки встановленого зразка підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Тобто, виключно у випадку не підтвердження записами трудової книжки пільгового стажу особи виникає необхідність подання додаткових документів, та/або, у випадку необхідності пошуку свідків чи звернення до даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, у позивача є в наявності трудова книжка, яку він надав відповідачу для призначення пенсії по віку. Так, згідно з записами трудової книжки, 03.06.2008 позивач прийнятий у ВАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» у колісно-візковий цех учнем слюсаря з ремонту рухомого складу відповідно до наказу №401к від 03.06.2008, 20.06.2008 переведений токарем 3 розряду у механоскладальний цех відповідно до наказу №441к від 20.06.2008; 03.07.2008 переведений слюсарем з ремонту рухомого складу 2 розряду колісно-візкового цеху відповідно до наказу №482к від 03.07.2008; 06.10.2008 переведений учнем машиніста мийних машин колісно-візкового цеху відповідно до наказу №780к від 06.10.2008; 01.01.2010 переведений машиністом мийних машин 3 розряду колісно-візкового цеху відповідно до наказу №1000к від 30.12.2009; 06.08.2013 позивачу встановлено другу професію тесляра 2 розряду відповідно до наказу №599п від 06.08.2013; 22.08.2019 звільнений з роботи відповідно до наказу №1030к від 22.08.2019, з 17.09.2019 прийнятий в дизельний цех машиністом мийних машин 3 розряду.

Суд зауважує, що записи у трудовій книжці позивача чіткі, не містять недопустимих (таких, що внесені всупереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містять печатки та підписи посадових осіб.

Крім того, позивачем до заяви про призначення пенсії долучено довідки ПАТ «Дніпропетровський тепловозоремонтний завод» №32/34 та №35/34 від 12.06.2023, згідно з якими ОСОБА_1 працював повний робочий день на вказаному заводі та виконував роботи машиніста мийних машин за професією, посадою «машиніст мийних машин», що передбачена Списком №2 в період з 01.12.2008 по 02.08.2016 6 років 08 місяців 03 дні, в період з 03.08.2016 по 22.08.2019 2 роки 11 місяців 24 дні, в період з 17.09.2019 по 30.05.2023 03 роки 06 місяців 22 дні.

Поряд з цим, як свідчить зміст рішення про відмову у призначенні пенсії, відповідачем не враховано до пільгового стажу період роботи позивача з 20.07.2010 по 10.07.2011 та з 11.07.2016 по 02.07.2017, оскільки прослідковується перерва в датах проведення атестації робочих місць.

Суд враховує, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442 (далі - Порядок № 442) та розроблених на виконання цієї постанови Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з п.4 Порядку №442 та пп.1.5 п.1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №1 чи Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

З урахуванням викладеного можна дійти висновку, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Правовий висновок аналогічного змісту викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі 520/15025/16-а.

З огляду на наведене, перерва в датах проведення атестації робочих місць з 20.07.2010 по 10.07.2011 та з 11.07.2016 по 02.07.2017, про які зазначає відповідач в спірному рішенні, не може бути підставою для відмови в зарахуванні цього періоду роботи до пільгового стажу позивача. Відповідно такі дії відповідача вчинені останнім не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, визначені чинним законодавством, необґрунтовані, а отже є протиправними.

За встановлених в ході розгляду обставин справи, суд вважає, що для належного захисту і відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати ГУ ПФУ в Рівненській області зарахувати періоди роботи позивача з 20.07.2010 по 10.07.2011 та з 11.07.2016 по 02.07.2017 до пільгового стажу та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону №1058-IV.

Згідно з частинами 1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході розгляду справи не довів правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах. Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті.

Враховуючи встановлені обставини справи в їх сукупності, позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення інших судових витрат учасниками справи не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області №95 від 29.06.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області щодо незарахування періодів роботи ОСОБА_1 з 20.07.2010 по 10.07.2011 та з 11.07.2016 по 02.07.2017 до його пільгового стажу.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 20.07.2010 по 10.07.2011 та з 11.07.2016 по 02.07.2017 та повторно розглянути його заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 26 березня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Суддя Н.С. Гудима