Справа № 380/23912/23
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 рокусправа № 380/23912/23
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича (далі - відповідач), у якій, з урахуванням заяви по уточнення позовних вимог (вх. № 7598 від 30.01.2024), просить:

- визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 13.10.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шассі НОМЕР_2 »;

- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича зняти арешт з автомобіля марки Volksvagen Passat, номер шассі НОМЕР_2 , накладений постановою від 13.10.2022 року у виконавчому провадженні № 70076635.

В обґрунтування позову зазначила, що позивачка є власником транспортного засобу Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Повідомила, що вказаний автомобіль належить позивачці на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 30.09.2022, який ОСОБА_1 придбала у ТзОВ «ДОКУМЕНТАВТО». Зазначила, що 09.10.2023 їй стало відомо те, що на належний позивачці транспортний засіб накладено арешт і його відчуження заборонено. При цьому, як встановила позивачка, такий арешт накладено відповідачем у межах виконавчого провадження № 70076635, в якому боржником є ОСОБА_2 . Вказала, що станом на 13.10.2022 (на день накладення арешту) автомобіль марки Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 належав їй, а не боржнику за виконавчим провадженням, тому вважає оскаржену постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню в частині накладення арешту на автомобіль позивачки, та вважає, що застосований арешт підлягає зняттю, тому звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою від 16.10.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 27.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Цією ж ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

Ухвалою суду від 04.12.2023 відмовлено у задоволенні заяви позивачки про забезпечення доказів в адміністративній справі № 380/23912/23 за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 19.12.2023 витребувано судом додаткові докази у справі.

Ухвалою суду від 30.01.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Ухвалою суду від 22.03.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та додаткових поясненнях (вх. № 5644ел від 18.03.2024). Вказав що новий власник майна не може нести відповідальність за зобов`язаннями попереднього власника. Просив позов задовольнити.

Відповідач або його представник у судове засідання не з`явився; про час і дату судового засідання повідомлений належним чином шляхом надіслання повістки за допомогою сервісу «Електронний суд», що підтверджується наявною у справі довідкою про доставку електронного листа.

Представник третьої особи ОСОБА_3 Валігура В.В. проти позову заперечив. Просив у задоволенні позову відмовити.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився; подав до суду пояснення (вх. № 5642ел від 18.03.2024). Вказав, що спірний арешт накладено на автомобіль, який станом на момент накладення такого арешту не належав ОСОБА_2 . Просив позов задовольнити.

У судовому засіданні 19.03.2024 суд ухвалив продовжити розгляд справи у письмовому провадженні.

Суд заслухав пояснення представника позивачки та третьої особи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінив докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2022 у справі № 466/7244/22 заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволено частково, зокрема накладено арешт на транспортний засіб VOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_6 , тип - легковий седан В, номер кузова - НОМЕР_2 , 2015 року випуску, вид палива - дизельне паливо, чорного кольору, об`єм двигуна - 1968 куб. см. Згідно акту оцінки транспортного засобу ЛВК № 004368 від 13.09.2022, вартість транспортного засобу становить 496800, 00 грн, що належить на праві власності ОСОБА_2 .

На підставі заяви представника ОСОБА_3 - Валігури В.В., приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, відкрито виконавче провадження № 70076635 з примусового виконання ухвали Шевченківського районного суду м. Львова від 11.10.2022 у справі № 466/7244/22, про що прийнято відповідну постанову.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про арешт майна боржника від 13.10.2022 ВП № 70076635 накладено арешт на транспортний засіб VOLKSVAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 , тип легковий седан В, номер кузова - НОМЕР_2 , 2015 року випуску, вид палива дизельне, чорного кольору, об`єм двигуна - 1968 куб. см.

Вказані відомості також підтверджуються витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 80768347 від 13.10.2022.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 05.12.2023 ВП № 70076635 закінчено виконавче провадження у зв`язку з виконанням рішення суду в повному обсязі.

Згідно з витягом, наданим Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 09.01.2024, транспортний засіб VOLKSVAGEN PASSAT, номер двигуна № НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , 2015 року випуску, чорний з 24.06.2021 зареєстрований за ОСОБА_2 (первинна реєстрація б/в ТЗ, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону) (державний номер НОМЕР_1 ).

Відповідно до вказаного вище витягу зазначений автомобіль 30.09.2022 зареєстровано за ОСОБА_1 (державний номер НОМЕР_8 ).

Вказані обставини купівлі транспортного засобу VOLKSVAGEN PASSAT, номер двигуна № НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , 2015 року випуску, чорного кольору додатково підтверджуються копією договору купівлі-продажу транспортного засобу № 8096/22/1/009305 від 30.09.2022.

Позивачка вважає, що оскільки вищевказаний автомобіль знаходиться у її власності з 30.09.2022, то у відповідача були відсутні підстави накладати на такий автомобіль арешт у межах виконавчого провадження, в якому боржником є ОСОБА_2 , тому звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

При вирішенні спору суд керується таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Відповідно до положень частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з нормами статті 10 цього Закону, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частин 1, 2 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону.

При цьому, за приписами частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Відповідно до частини 3 вказаної статті, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6).

Виходячи зі змісту статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 7 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронні гаманці в емітентах електронних грошей, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти/електронні гроші боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

З аналізу наведених норм слідує, що виконавець під час накладення арешту на майно боржника повинен перевірити в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та лише після цього накласти на нього арешт.

Судом встановлено, з витягу, наданого Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС у Львівській області, Івано-Франківській та Закарпатській областях від 09.01.2024 встановлено, що транспортний засіб VOLKSVAGEN PASSAT, номер двигуна № НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , 2015 року випуску, чорний з 24.06.2021 зареєстрований за ОСОБА_2 (первинна реєстрація б/в ТЗ, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону) (державний номер НОМЕР_1 ), а з 30.09.2022 зареєстровано за ОСОБА_1 (державний номер НОМЕР_8 ).

У свою чергу, ухвала Шевченківського районного суду м. Львова, якою накладено арешт на вищезазначений автомобіль, прийнята 11.10.2022, а спірний арешт застосовано відповідачем 13.10.2022. Тобто, на момент прийняття оскарженої постанови транспортний засіб VOLKSVAGEN PASSAT, номер двигуна № НОМЕР_7 , номер кузова НОМЕР_2 , 2015 року випуску не належав ОСОБА_2 , а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належав позивачці.

Вказані обставини свідчать про не виконання відповідачем обов`язку щодо перевірки в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно, а тому суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивачки в частині визнання протиправною та скасування постанови, винесеної 13.10.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ». Суд зазначає, що у відповідача не було правових підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль, оскільки такий станом на 13.10.2022 не належав боржнику у виконавчому провадженні № 70076635.

Таким чином, постанова від 13.10.2022 про арешт майна боржника ВП № 70076635 в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 » є протиправною та підлягає скасуванню в цій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Згідно частини четвертої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (частина п`ята статті 59 Закону України "Про виконавче провадження").

Оскільки судом встановлено, що відповідачем протиправно винесено постанову від 13.10.2022 про арешт майна боржника ВП № 70076635 в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 », то такий арешт підлягає зняттю. Тому вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича зняти арешт з автомобіля марки Volksvagen Passat, номер шасі НОМЕР_2 , накладений постановою від 13.10.2022 року у виконавчому провадженні № 70076635 є також обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону № 3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Так, згідно з пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» № 2710-IX від 03.11.2022 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2684,00 грн.

У межах цієї справи позивачкою заявлено 2 вимоги немайнового характеру.

Отже, позивачці слід було сплатити судовий збір у розмірі 2147,20 грн (2684 * 0,4 * 2).

Згідно з квитанцією № 0РА7-1НЕ3-30Х7-8ТТК від 09.10.2023 позивачка сплатила судовий збір в загальному розмірі 5368,60 грн.

Таким чином, позивачка сплатила судовий збір в більшому розмірі.

Суд зазначає, що позивачка має право відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» подати клопотання про повернення судового збору у зв`язку з внесенням його в більшому розмірі.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки слід стягнути сплачений нею при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 287, 293-295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича від 13.10.2022 року про арешт майна боржника ВП № 70076635 в частині накладення арешту на транспортний засіб «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ».

3. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича зняти арешт з транспортного засобу «автомобіль легковий, Volksvagen Passat, номер державної реєстрації: НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 », який належить на праві власності ОСОБА_1 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 287 КАС України подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_9 ).

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович (79013 вул. Грабовського 11 офіс 104; РНОКПП НОМЕР_10 ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

ОСОБА_2 : ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ).

ОСОБА_3 : ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ).

Суддя Р.П. Качур