Справа № 949/2544/23
Суддя: Отупор К.М.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №949/2544/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2024 року Дубровицький районний суд Рівненської області в складі

головуючого - судді Отупор К.М.,

при секретарі судових засідань Катюха К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубровиця в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора Відділення поліції № 1 Сарненського районного відділу поліції ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції П`ясецької Вікторії Анатоліївни, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів Інспектора Відділення поліції № 1 Сарненського районного відділу поліції ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції П`ясецької Вікторії Анатоліївни, Головного управління Національної поліції в Рівненській області та просить:

- визнати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1097677 від 10.12.2023, винесену інспектором Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , неправомірною та скасувати її .а провадження по справі закрити;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головне управління Національної поліції в Рівненській області на його користь судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1097677 від 10.12.2023, винесеною інспектором Відділення поліції №1 Сарненського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 1190 грн. за те, що буцімто 10.12.2023 о 00 год. 23 хв. по вул. Миру в с. Берестя він керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA, р.н. НОМЕР_1 , без освітленого номерного знака, чим порушив п. 2.9 в ПДР України.

Проте, вказаного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, він не вчиняв.

Зазначає, що дійсно 09.12.2023 року о 23 год. 45 хв. він, керуючи автомобілем OPEL ZAFIRA, р.н. НОМЕР_1 , рухався по вул. Миру в с. Берестя, при цьому жодних порушень ПДР України він не скоював. Однак був зупинений працівником поліції, який вказав, що на транспортному засобі, яким керував, не освітлений номерний знак. Він пояснив, що автомобіль при виїзді був у справному стані, зокрема, зі справним освітленням заднього номерного знаку. При цьому зауважив, що під час руху керований ним автомобіль потрапляв на автодорозі у ями, після чого могло відбутися перегоряння електролампочки освітлення номерного знака. Тобто, вказана технічна несправність виникла під час руху в дорозі, про що йому відомо не було. після цього він повідомив поліцейському, що зможе здійснити заміну електролампочки освітлення номерного знака на місці зупинки. Проте, поліцейський залишив його слова поза увагою, часу на усунення вказаної несправності на місці зупинки не надав. Поряд з цим, при складанні спірної постанови зухвало вказав, що адміністративне правопорушення вчинене ним у період дії комендантської години, тобто о 00 год. 23 хв. 10.12.2023.

Виявлену технічну несправність він виправив того ж дня, тобто 10.12.2023, замінивши перегорілу електролампочку освітлення номерного знака на нову.

З огляду на це, вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, необґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1097677 від 10.12.2023, підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задоволити в повному обсязі з підстав, зазначених у позові.

Відповідач - інспектора ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області лейтенант поліції ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, зазначивши, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1097677 від 10.12.2023 року складена правомірно та на законних підставах. Водночас інспектор зауважила, що порушення було скоєно під час комендантської години. Вважає, що підстави для скасування вказаної постанови відсутні, а тому просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку з його безпідставністю.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Рівненській області в судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки.

Вислухавши сторони, які з`явилися у судове засідання, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За правилами п. 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.1. ПДР України закріплено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 2.9 "в" ПДР України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Водночас, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП передбачено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1190 грн).

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" регламентовано, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 зазначеного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Так, нормами вказаної статті передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту ст. 222 КУпАП вбачається, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені ч.ч. 1-2 ст. 121-3 КУпАП.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених зокрема ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У свою чергу, статтею 283 КУпАП унормовано, що у постанові мають міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Частиною 1 ст. 77 КАС України регламентовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Водночас, у разі надання посадовою особою суб`єкта владних повноважень доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого останнім рішення, позивач повинен спростувати ці доводи.

Як слідує зі змісту оскаржуваної постанови, 10.12.2023 о 00:23:18 ОСОБА_1 в с. Берестя по вул. Миру керував транспортним засобом OPEL ZAFIRA, р.н. НОМЕР_1 без освітленого номерного знака, чим порушенням п. 2.9 в ПДР України.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, відповідачем надано суду матеріали відеозйомки, на яких зафіксовано подію, про яку йдеться в оскаржуваній постанові.

Як вбачається з відеозапису, останній містить інформацію про вчинене правопорушення, а саме-на задньому номерному знаку на автомобілі OPEL ZAFIRA, р.н. НОМЕР_1 , був неосвітлений задній номерний знак.

При цьому, вказаним відеозаписом підтверджується факт керування даним транспортним засобом саме в комендантську годину.

До того ж, суд зважає на неадекватну та агресивну поведінку присутніх осіб - пасажирів вказаного транспортного засобу, які крім іншого, були з ознаками алкогольного сп`яніння, які погрожували та висловлювалися нецензурною лексикою в адресу працівників поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію", поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, в тому числі фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Тобто положення цього Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

З огляду на зазначене, суд вважає, що наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського Вк2033 (про що вказано в оскаржуваній постанові) є належними допустимим доказом на підтвердження факту адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Висновок про те, що відеоматеріали з місця події є доказами в адміністративній справі, які безпосередньо свідчать про наявність та обставини правопорушення, неодноразово був висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14 лютого 2018 року у справі №536/583/17, від 29 травня 2018 року у справі № 727/6565/17 та від 11 липня 2019 року у справі №686/15730/16-а.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з неосвітленим номером в темну пору доби, ще й у комендантську годину, коли взагалі заборонено перебувати на вулицях.

Так, ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову, оскільки інспектор діяв у межах та спосіб передбачений законодавством, та виявивши правопорушення, притягнув позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею, якою передбачено порушення, а саме ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та наклав стягнення, яке є безальтернативне в даному конкретному випадку, у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 грн.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог судові витрати в вигляді судового збору розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 243, 246, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора Відділення поліції № 1 Сарненського районного відділу поліції ГУ НП в Рівненській області лейтенанта поліції П`ясецької Вікторії Анатоліївни, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення суду складено 20 березня 2024 року.

Суддя: підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Дубровицького

районного суду Отупор К.М.