Справа № 240/25517/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/25517/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 повної суми додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 02 листопада 2022 року по 20 лютого 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 повну суму збільшеної додаткової винагороди, а саме 120 101 (сто двадцять тисяч сто одна) грн. 59 коп., у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 02 листопада 2022 року по 20 лютого 2023 року.

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що всупереч чинному законодавству Військовою частиною НОМЕР_1 не була виплачена у повному розмірі додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022 за час перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини з 02 листопада 2022 року по 20 лютого 2023 року. Вважаючи дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 06.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Вважає, що за оскаржуваний період заборгованість зі сплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 перед позивачем у Військової частини відсутня.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій просить задовольнити позовні вимоги з мотивів, наведених у позовній заяві.

Положенням ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_1 09 квітня 2022 року в рамках загальної мобілізації, військова професія: гранатометник.

02 листопада 2022 року в районі населеного пункту Невське, Сватівського району, Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу, одержав поранення: МВТ, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правого плеча у нижній третині та правої гомілки у в/з з наявністю металевого осколка. Післятравматична нейропатія правого малогомілкового нерва.

В результаті поранення ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в період з 02 листопада по 15 грудня 2022 року, що підтверджується первинною медичною карткою форми 100 від 02 листопада 2022 року, випискою з медичної карти стаціонарного хворого №27157 від 04 листопада 2022 року, перевідним епікризом №15153 від 07 листопада 2022 року, випискою з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4983 від 15 грудня 2022 року.

Як вбачається з довідки ВЛК №3409 від 13 грудня 2022 року, травма ОСОБА_1 відноситься до тяжких, відповідно до наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370. На підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно довідки про обставини травми №2143 від 16 грудня 2022 року, 02 листопада 2022 року старший солдат ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту АДРЕСА_1 внаслідок артилерійського обстрілу, отримав МВТ, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правого плеча у нижній третині та правої гомілки у в/з з наявністю металевого осколка. Післятравматична нейропатія правого малогомілкового нерва.

Згідно довідки ВЛК №633 від 19 січня 2023 року, поранення ОСОБА_1 пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 81 гр. ІІ Розкладу хвороб, потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно довідки ВЛК №2233 від 07 березня 2023 року, ОСОБА_1 на підставі ст. 76-в, 64-г графи ІІ Розкладу хвороб визнаний непридатним до служби у високомобільних військах та придатним до військової служби, а також вказано, що травма тяжкого ступеня важкості та пов`язана із захистом Батьківщини.

З метою отримання ОСОБА_1 виплати збільшеної додаткової винагороди 100 000 гривень на місяць, згідно вимог п. 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року, було надіслано скаргу до Міністерства оборони України №7661 від 03 травня 2023 року та рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 №7665 від 23 травня 2023 року із проханням про здійснення нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень за період лікування та перебування у відпустці за період з 02 листопада 2022 року по 20 лютого 2023 року, а також адвокатський запит №7672 від 17 липня 2023 року про результати розгляду рапорту №7665 від 23 травня 2023 року.

У відповідь на рапорт надійшов лист №5010/813 від 14 червня 2023 року та у відповідь на адвокатський запит - лист №813/7232 від 26 липня 2023 року. В обох відповідях зазначено, що для здійснення виплат додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн. у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) військовослужбовцю необхідно подати підтверджувальні документи про перебування на лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) до медичної служби військової частини НОМЕР_1 (виписні епікризи, тощо) для внесення до проекту наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди.

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідачем було частково здійснено виплату додаткової винагороди позивачу в сумі 30 000, 00 на місяць (28 000 грн - 28 днів у листопаді 2022, 30 000 грн - грудень 2022, 30 000 грн - січень 2023), що підтверджується довідкою №133/3677 від 21 травня 2023 року, а також разова виплата у сумі 159 993, 65 грн, що підтверджується квитанцією №OMC7K6Q283KOEPTR.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати повної суми додаткової винагороди у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану» за період перебування на лікуванні та у відпустці протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку доводам сторін, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2 - 4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку нау на подання відзиву на позовну заяву.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 до постанови №168, постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Для виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Спірним питання в межах розгляду цієї справи є наявні у позивача права на нарахування та виплату додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 за час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці, у зв`язку з отриманим пораненням.

Порядок та умови виплати зазначеної винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України на час виникнення спірних правовідносин був встановлений рішенням Міністра оборони України, доведеним телеграмою №248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 8 вказаного рішення визначено, що у період дії воєнного стану, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, додаткову винагороду виплачувати у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

У подальшому, з метою врегулювання та встановлення єдиних підходів щодо порядку виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, Міністром оборони України прийнято рішення - окреме доручення від 23.06.2022 №912/з/29, яким серед іншого у пункті 7 визначено, що у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включати військовослужбовців, які [...] у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії (ця норма застосовується з 24.02.2022).

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм в контексті спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що збільшена до 100000 гривень додаткова винагорода виплачується військовослужбовцю за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з дня отримання поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) й підставою для видання наказу щодо виплати такої винагороди є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 24.08.2008 №402, видана командиром військової частини, де проходять службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Судом встановлено, що згідно довідки про обставини травми №2143 від 16 грудня 2022 року, 02 листопада 2022 року старший солдат ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань в складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 , в районі населеного пункту Невське, Сватівського району, Луганської області внаслідок артилерійського обстрілу, отримав МВТ, вогнепальне осколкове сліпе поранення м`яких тканин правого плеча у нижній третині та правої гомілки у в/з з наявністю металевого осколка. Післятравматична нейропатія правого малогомілкового нерва.

Матеріали справи свідчать, що позивач, у зв`язку з отриманим пораненням, перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, в період з 02.11.2022 року по 15.12.2022 року, а в період з 20.01.2023 року по 19.02.2023 року (довідка ВЛК №633 від 19.01.2023) у відпустці за станом здоров`я.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються медичними документами складеними на позивача, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням підтверджується належними доказами (виписками із медичної карти стаціонарного хворого, епікризу), а тому суд дійшов висновку що позивач набув право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень за час проходження такого лікування, а її ненарахування у такому розмірі є протиправною бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 .

Також, суд враховує, що сам по собі факт припинення стаціонарного лікування наслідків отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), а потім його продовження в силу об`єктивних причин (ускладнення після завершення лікування тощо) не можуть бути підставою для позбавлення військовослужбовця права на отримання збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди у тих періодах, коли військовослужбовець знаходився на стаціонарному лікуванні, в тому числі у відпустці за станом здоров`я.

Таким чином, у вказані проміжки часу позивачу мало бути нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100000 грн.

Проте, відповідачем було частково здійснено виплату додаткової винагороди позивачу в сумі 30 000, 00 на місяць (28 000 грн - 28 днів у листопаді 2022, 30 000 грн - грудень 2022, 30 000 грн - січень 2023), що підтверджується довідкою №133/3677 від 21 травня 2023 року, а також разова виплата у сумі 159 993, 65 грн, що підтверджується квитанцією №OMC7K6Q283KOEPTR.

Підсумовуючи наведене, з метою належного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 02.11.2022 року по 20.02.2023 року., з урахуванням проведених виплат за цей період.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу повну суму збільшеної додаткової винагороди, а саме 120 101, 59 грн., то суд зазначає, що нарахування та виплата грошового забезпечення є виключною компетенцією відповідача. Суд не може перебирати на себе повноваження органу Військової частини НОМЕР_1 та втручатись в її дискреційні повноваження. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень не можуть бути виправдані з підстав доцільності та необхідності врегулювання спірних відносин.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Конституційний Суд України в рішенні від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення у правах. Роль суду в правовій державі, окрім іншого, полягає в забезпеченню правового порядку та правової визначеності. Суд не може використовуватись як механізм розбалансування правовідносин, його діяльність має відповідати вимогам справедливості та враховувати наслідки реалізації його рішень.

Судом у цій справі зазначено про необхідність відповідача нарахувати та виплатити позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168. Здійснення самих розрахунків покладається на відповідача в силу його дискреційних повноважень. При цьому, у суду відсутні об`єктивні дані існування у владного суб`єкта наміру на недотримання закону та порушення прав позивача в частині вірного нарахування та виплати належних позивачу сум.

Отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Питання розподілу судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 139, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної до 100000 грн додаткової винагороди з розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини, за період з 02.11.2022 року по 20.02.2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на лікуванні та у відпустці за станом здоров`я у зв`язку із пораненням, що пов`язане із захистом Батьківщини, за період з 02.11.2022 року по 20.02.2023 року, з урахуванням проведених виплат за цей період.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25 березня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович