Справа № 280/1004/21
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 березня 2024 року м.Дніпросправа № 280/1004/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі №280/1004/21 (суддя Батрак І.В.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Енергодар Орлова Дмитра Олеговича, Виконавчого комітету Енергодарської міської ради про визнання протиправними дій та стягнення середньої заробітної плати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із позовом до міського голови міста Енергодар Орлова Дмитра Олеговича (далі відповідач-1), Виконавчого комітету Енергодарської міської ради (далі відповідач - 2), в якому, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною відмову міського голови міста Енергодар ОСОБА_2 у виплаті позивачу середньої заробітної плати на період працевлаштування;

- стягнути з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради на користь позивача середню заробітну плату за грудень 2020 року у розмірі 73497,78 грн., за січень 2021 року у розмірі 77580,99 грн., за лютий 2021 року у розмірі 81664,20 грн., за березень 2021 року у розмірі 89830,62 грн., за квітень 2021 року у розмірі 89830,60 грн., за травень 2021 року у розмірі 73497,78 грн., а всього 485 901,99 грн.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено у повному обсязі.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, ним була подана апеляційна скарга.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неналежну оцінку доказів, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його позову, з урахуванням збільшених позовних вимог, в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, позивач зазначає, що приписи ст. 118 КЗпП України, ст.12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, ст.6, 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад встановлюють право працівника, звільненого з роботи внаслідок обрання на виборну посаду, на одержання після закінчення його повноважень за виборною посадою попередньої роботи (посади) на тому ж підприємстві, в установі, організації або надання йому рівноцінної роботи (посади). За позицією позивача, у разі, коли колишній міський голова до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією), незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за ним середньої заробітної плати за період його працевлаштування, але не більше шести місяців. У зв`язку із викладеним, вважає, що має право на отримання середньої заробітної плати за грудень 2020 року у розмірі 73497,78 грн., за січень 2021 року у розмірі 77580,99 грн. і надалі середньої заробітної плати до дня фактичного працевлаштування, але не більше шести місяців, тобто до 05.06.2021.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив йому в задоволенні позовних вимог. При цьому, суд не врахував, що право на отримання середнього заробітку, отриманого на виборній посаді, має особа, якщо вона не є пенсіонером та не була забезпечена роботою після припинення повноважень. Такий заробіток зберігається на період 6 місяців і підлягає виплаті з відповідного місцевого бюджету. Позивач не був забезпечений роботою після звільнення з посади міського голови, а тому має право на отримання середнього заробітку.

Представником відповідача-1 подано письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача. У відзиві стверджує, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а доводи скаржника безпідставними. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. У відзиві стверджує, що докази щодо відмови у працевлаштуванні позивача на Запорізькій ТЕС ДТЕК Дніпроенерго у справі відсутні. Вважає, що на позивача гарантії, передбачені ч.2 ст.33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, не розповсюджуються.

Відповідач-2 надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про розгляд справи у відсутність його представника. В заяві вказав, що погоджується з доводами, викладеними у відзиві відповідача-1 на апеляційну скаргу позивача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції- без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відзивів на скаргу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи встановлено, що згідно трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , 01.08.1991 позивач був прийнятий на роботу до Запорізької ТЕС до цеху теплової автоматики та вимірювань на посаду інженера-електрика, з 17.05.1995 він займав посаду старшого майстра виробничої ділянки 1 групи цеху теплової автоматики та вимірювань, що підтверджується записом № 7 від 17.05.1995, а 31.03.1999 звільнений з посади по переводу на підставі ч.5 ст. 36 КЗпП України (запис №10).

Окрім того, відповідно до записів у трудовій книжці позивача від 01.04.1999 № 11 до 01.10.2014 №20, за цей період ОСОБА_1 перебував на виборних посадах первинної профспілкової організації Запорізька ТЕС ДТЕК, а саме з 01.04.1999 - заступника голови, 01.08.2002 голови первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС.

Відповідно до запису в трудовій книжці №20, 01.10.2014 позивач звільнений з посади голови первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС у зв`язку з переходом на виборну посаду секретаря Енергодарської МР згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України.

Записом трудової книжки №21 підтверджено, що з 02.10.2014 позивач обраний на посаду секретаря Енергодарської МР на строк повноважень міської ради.

Крім того, зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 02.10.2014, а саме запис №24: 24.03.2015 достроково припинені повноваження на посаді секретаря міської ради та звільнений з посади відповідно до ч. 5 ст. 50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, запис №25: 24.04.2015 обраний головою первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС, запис №26: 06.11.2015 звільнений у зв`язку з переходом на виборну посаду Енергодарського міського голови згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України.

У період з 11.11.2015 по 04.12.2021 ОСОБА_1 займав посаду міського голови м. Енергодар, звільнений у зв`язку із закінченням строку повноважень за п.1 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні.

08.12.2020 та 14.12.2020 позивач звернувся на адресу відповідачів із заявами, в яких повідомив про неможливість працевлаштування на попередньому місці роботи та просив про виплату йому середньої заробітної плати відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад та ч. 5 ст. 12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні. До заяв додав листи Запорізької обласної організації Профспілки працівників енергетики та енерготехнічної промисловості від 07.12.2020 №106 та Первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС від 14.12.2020 №411/16, якими позивачу було відмовлено у поновленні на посаді голови профспілки.

Так, листом від 30.12.2020 №01-05-17-21/1712 за підписом міського голови м. Енергодар ОСОБА_2 позивачу запропоновано повторно ініціювати питання щодо забезпечення виконання гарантованих ст. 118 КЗпП України, ч. 2 ст. 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад та ч. 5 ст. 12 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні трудових прав працівників, обраних на виборні посади в державних органах, після закінчення їх повноважень за виборною посадою.

Вважаючи відмову міського голови м. Енергодар ОСОБА_2 у виплаті йому середньої заробітної плати на період працевлаштування, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення на його користь з Виконавчого комітету Енергодарської міської ради середньої заробітної плати за період з грудня 2020 року по травень 2021 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, прийшов до висновку, що до обрання 11.11.2015 міським головою м. Енергодар позивач не перебував у трудових відносинах з жодним підприємством, установою, організацією, а тому у відповідачів відсутні правові підстави, визначені частиною 2 статті 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, для збереження за позивачем середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців. До обрання позивача на посаду заступника голови профкому Запорізької ТЕС, ОСОБА_1 займав посаду старшого майстра виробничої ділянки 1 групи цеху теплової автоматики та вимірювань, що підтверджується записом у його трудовій книжці №7 від 17.05.1995, при цьому, підставою звільнення позивача з цієї посади у трудовій книжці зазначено: Звільнено по переводу на підставі частини 5 статті 36 КЗпП України. Однак, доказів щодо відмови у працевлаштуванні позивача на Запорізькій ТЕС ДТЕК Дніпроенерго у матеріалах справи відсутні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством, та довів правомірність своїх рішень, а тому підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Статтею 118 Кодексу законів про працю України визначено гарантії для працівників, обраних на виборні посади.

Так, працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради, як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, визначає Закон України від 11.07.2002 №93-IV Про статус депутатів місцевих рад (далі - Закон №93-IV), який також встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради.

Згідно зі частиною 1 статті 33 Закону №93-IV, у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі.

Частиною 2 статті 33 Закону №93-IV передбачається, що депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді.

Відповідно до положень частини 5 статті 12 Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 25.05.1997 на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.

Отже, чинним законодавством гарантії трудових прав міського голови після закінчення його повноважень прирівняно до таких гарантій депутатів місцевих рад. За такими особами на час виконання обов`язків на постійній основі зберігається попередня робота (посада), яку вони обіймали на час свого обрання на виборну посаду. Із працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради (міський голова), укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.

Тобто, у разі коли колишній депутат місцевої ради (у даному випадку міський голова) до обрання на виборну посаду у раді перебував у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду діяльності, однак надання попередньої або рівноцінної роботи йому на цьому підприємстві (установі, організації) або, за його згодою, на іншому неможливе, закон гарантує збереження за цим депутатом середньої заробітної плати на період його працевлаштування, але не більше шести місяців.

Таким чином, збереження за колишнім депутатом місцевої ради (міським головою) на період працевлаштування середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, законодавцем безпосередньо пов`язується із неможливістю надання йому роботи (посади), яку він обіймав до свого обрання на виборну посаду і з якої був звільнений із зв`язку із таким обранням.

В постанові від 07.02.2019 у справі № 507/1299/16-а Верховний Суд зазначив, що для збереження на період працевлаштування за колишнім міським головою, але не більше шести місяців, середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, необхідне дотримання трьох умов: перебування у трудових відносинах (працевлаштування) до обрання на виборну посаду; звільнення з попереднього місця роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду згідно пункту 5 частини 1 статті 36 КЗпП України; неможливість надання попередньої роботи (посади), а за її відсутності - іншої рівноцінної роботи (посади) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Отже, у разі, коли особа до обрання на виборну посаду у раді не перебувала у трудових відносинах з підприємством (установою, організацією) незалежно від форми власності та виду, зазначені вище гарантії на неї не поширюються.

Судом встановлено, що до обрання 11.11.2015 ОСОБА_1 міським головою, він також працював на виборних посадах, з 01.04.1999 - заступника голови первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС, з 01.08.2002 неодноразово обирався на посаду голови первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС, з 02.10.2014 по 24.03.2015 - посаді секретаря Енергодарської МР, 24.04.2015 обраний головою первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС, з якої звільнений 06.11.2015 у зв`язку з переходом на виборну посаду Енергодарського міського голови згідно з п. 5 ст. 36 КЗпП України (запис №26).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посада голови первинної профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС, яку позивач займав з 24.04.2015 і до обрання міським головою 11.11.2015, не дає підстав вважати, що позивач перебував у трудових відносинах з даним підприємством (установою, організацією).

Так, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.05.2023 у справі № 316/299/21 за позовом ОСОБА_1 до Первинної Профспілкової організації ДТЕК Запорізької ТЕС (ППО ДТЕК Запорізька ТЕС) про поновлення на роботі встановлено, що за положеннями статті 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, дотримуючись внутрішнього трудового розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Разом з тим, ППО ДТЕК Запорізької ТЕС є громадською організацією, яка здійснює свою діяльність на підставі Закону України Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності і Статуту.

Позивач був достроково звільнений від виборної платної посади голови ППО ДТЕК Запорізької ТЕС у зв`язку з обранням на іншу виборну посаду секретаря Енергодарської міської ради. Звертаючись у 2021 році з позовом про поновлення на попередній посаді голови профспілкового комітету позивач посилається на положення статті 118 КЗпП.

Відповідно до положень Статуту Укрелектропрофспілки посада голови профкому ППО ДТЕК Запорізької ТЕС є виборною посадою, 21.09.2020 на звітно виборній конференції ППО ДТЕК Запорізької ТЕС було обрано новий склад профспілкового комітету та його голова на строк повноважень 2020-2025 роки.

За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

За трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлені трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

Отже, основною ознакою трудових відносин є те, що трудове законодавство регулює процес трудової діяльності, її організації, аза цивільно-правовими- процес організації трудової діяльності залишається поза його межами.

Встановлення правовідносин між сторонами є важливим, оскільки впливає на те, що за відсутності трудових правовідносин між сторонами, що регулюються КЗпП України, не може виникати й порушення відповідачем трудових прав ОСОБА_1 .

Аналізуючи норми трудового права, якими мотивований позов, суд дійшов висновку, що заявлений спір не є індивідуальним трудовим спором і відповідно до частини 3 статті 221 КЗпП встановлений порядок розгляду трудових спорів не поширюється на спори про дострокове звільнення від виборної платної посади членів громадських та інших об`єднань громадян за рішенням органів, що їх обрали.

Установивши, що позивач перебував на виборній посаді - голови профспілкового комітету ППО ДТЕК Запорізької ТЕС на платній основі, його діяльність підпорядкована Закону України Про профспілки, їх права та гарантії діяльності та Статуту Укрелектропрофспілки, суд дійшов висновку, що даний спір належить до виключної компетенції профспілок та їх внутрішньо-організаційної діяльності, а тому спори мають вирішуватися відповідно до статутних документів профспілок та законодавства, яке регулює основи їх діяльності (т.1 а.с.157-159).

З урахуванням наведеного, є вірними висновки суду першої інстанції, що до обрання 11.11.2015 міським головою м. Енергодар позивач протягом 16 років перебував виключно на виборних посадах та не перебував у трудових відносинах з зазначеною організацією, а тому у відповідачів відсутні правові підстави, визначені частиною 2 статті 33 Закону України Про статус депутатів місцевих рад, для збереження за позивачем середньої заробітної плати на період працевлаштування, але не більше шести місяців.

Окрім цього, судом встановлено, що до обрання позивача на посаду заступника голови профкому Запорізької ТЕС, ОСОБА_1 займав посаду старшого майстра виробничої ділянки 1 групи цеху теплової автоматики та вимірювань, що підтверджується записом у його трудовій книжці №7 від 17.05.1995, при цьому, підставою звільнення позивача з цієї посади у трудовій книжці зазначено: Звільнено по переводу на підставі частини 5 статті 36 КЗпП України.

При цьому, докази відмови у працевлаштуванні позивача на Запорізькій ТЕС ДТЕК Дніпроенерго у матеріалах справи відсутні.

Таким чином суд дійшов вірного висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв у межах повноважень, наданих йому законодавством, та довів правомірність своїх дій та рішень, підстави для задоволення позовних вимог позивача відсутні.

Правові висновки Верховного Суду у схожих правовідносинах, враховано судом першої інстанії, про що зазначено в оскарженому рішенні, а отже доводи скаржника в цій частині колегія суддів відхиляє.

Дослідивши встановлені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. Доводи апеляційної скарги позивача правильних висновків суду не спростовують, в зададоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. 311, п.1ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі №280/1004/21 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак