Справа № 574/1222/23
Суддя: Гук Т. Р.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 574/1222/23
Провадження №2-а/574/1/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Гука Т.Р.,

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позов обґрунтовує тим, що 13.11.2023 року головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Василенко І.В. прийнято постанову серії АА №00014648 від 13.11.2023 року про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 8500 грн.

Вважає таку постанову протиправною і такою, що підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі з наступних підстав.

Так, 10.11.2023 на транспортному засобі DAF XF 95.430 ДНЗ НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності, здійснювалося перевезення вантажу (насіння кукурудзи) з с. Первомайськ Шосткинського району Сумської області (Вантожовідправник: ТОВ «АПК АГРОЗЕМ», вантажоодержувач: ТОВ « АПК АГРОЗЕМ»),

У с. Первомайськ Шосткинського району Сумської області було навантажено автомобіль, після чого він попрямував у пункт зважування на елеваторі: вул. Привокзальна, 1 селище Есмань Шосткинського району Сумської області, де було проведено відпускне зважування: маса всього 40100 кг, з яких 25400 кг вага вантажу, 14700 кг вага тари, що відображено у товарно-транспортній накладній №100721 від 10.11.2023 року.

Зважування здійснювалося на елеваторі на вагах, що мають Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №394 від 10.08.2023 року (похибка при зважуванні - 60 кг.).

У пункті розвантаження на елеваторі в м. Білопілля під час прийняття вантажу було проведено контрольне зважування: прийнято вагу брутто 40280 кг., що відображено в товарно-транспортній накладній №100687 від 09.11.2023 року. Контрольне зважування здійснювалося на вагах, що мають Свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №553/11.2-08.1 від 10.08.2023 року (похибка при зважуванні - 210 г).

Товарно-транспортна накладна є офіційним документом, складена відповідно до вимог законодавства, а отже є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, рух транспортного засобу від пункту навантаження, зважування та вигрузки відображена у виписках з трекеру руху транспортного засобу.

Таким чином, транспортним засобом DAF XF 95.430 ДПЗ НОМЕР_1 не допущено перевищення загальної маси більш ніж на 5%.

У фотозвіті на вебсайті за QR кодом, зазначеним в постанові про адміністративне правопорушення та самій постанові серії АА№00014648 встановлена фактична загальна маса транспортного засобу DAF XF 95.430 ДНЗ НОМЕР_1 : 47800 кг, а з урахуванням похибки - 43020 кг. Тобто похибка технічного засобу автоматичного зважування складає 4780 кг, а з урахуванням фактичної дійсної маси 39400 кг, похибка складає на 7520 кг.

Така похибка свідчить лише про технічну несправність майданчика зважування та автоматичної фіксації порушень габаритно-вагового контролю, збоїв в системному забезпеченні цього майданчика або навіть по причині втручання людини в систему зважування.

Звертає увагу на те, що постанова серії АА №00014648 від 13.11.2023 року не містить категорії транспортного засобу, що в свою чергу не дає можливості встановити гранично допустиму загальну вагу при перевезенні вантажу, оскільки для різних типів транспортних засобів встановлені свої дозволені вагові межі. Таких даних не має і на вебсайті за QR кодом, зазначеним в постанові серії АА № 00014648 від 13.11.2023 року.

Таким чином, інспектор не встановивши категорію причепного транспортного засобу, яка б дала змогу визначити допустиму вагу, не мала право виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, всупереч вимогам Додатку 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки па транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.09.2021 року №512, в оскаржуваній постанові не вказані марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу - причепу, напівпричепу та іншого причіпного пристрою, категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги, що надає підстави для обґрунтованого сумніву щодо врахування відповідачем вище перелічених критеріїв при встановленні вчинення факту перевищення визначених законодавством вагових норм та притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного просить суд визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00014648 від 13.11.2023 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою па наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП, справу про притягнення її до адміністративної відповідальності закрити та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на її користь судові витрат, які складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу.

Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 04.12.2023 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона покликається на безпідставність позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної Служби України з безпеки на транспорті в повному обсязі в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 16.02.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_4 про залишення без розгляду відзиву на позовну заяву та наданих відповідачем доказів задоволено.

Від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшли додаткові пояснення у справі. В яких вона вказує, що 11.12.2023 року відповідач через систему «Електронний суд» подав відзив на позовну заяву. Примірник відзиву на позовну заяву було направлено представнику позивача на електронну адресу вказану у позовній заяві, оскільки інформація про реєстрацію представника в системі «Електронний суд» була відсутня. Звертає увагу, що позов був поданий до суду в паперовому вигляді через канцелярію суду. Так, у тексті відзиву найменування додатків були ідентичними до тих додатків, що були направлені до суду. Водночас, оскільки дані представника не завантажились автоматично до «Електронного суду», останньому було направлено відзив у Word форматі, між тим суть відзиву аргументи та заперечення були ідентичними. Щодо кількості направлених додатків до відзиву представнику позивача та до суду вони дійсно є різними оскільки до Електронного суду не завантажились сертифікати перевірки відповідності UA.TR. 113-0748/11F-22, 0747/11F-22, які були отримані позивачем.

Звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах мова йде про перевищення саме нормативних вагових параметрів транспортних засобів під час руху автомобільними дорогами, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а не технічних характеристик транспортного засобу, як помилково вважає позивач у позовній заяві.

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначено Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174).

Технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 №163.

Відповідно до пунктів 16, 17 Порядку №1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Наголошує, що оскаржувана постанова містить всі передбачені законодавством відомості щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, що підтверджується, зокрема: 1) фотографіями та відеозаписом транспортного засобу, здійсненими в момент проїзду через автоматичний пункт; 2) інформаційною карткою автоматичного пункту габаритно-вагового контролю, сформованою автоматичним пунктом при фіксації адміністративного правопорушення, вчиненого позивачем; 3) витягом з програми АРМ-аудиту щодо виявленого правопорушення.

Фотографії та відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт також містяться на офіційному веб-сайті Укртрансбезпеки у мережі Інтернет за посиланнями, які є у кожній постанові, та можуть бути перевірені на предмет їх належності, об`єктивності та достовірності.

Інформаційна картка безпосередньо формується автоматичним пунктом та надсилається уповноваженій посадовій особі, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, у вигляді метаданих та використовується нею при встановленні події та складу адміністративного правопорушення, відображає, як саме відбувається розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, зміст постанови АА №00014648 від 13.11.2023 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, усі відомості, які містяться в оскаржуваній постанові, відповідають вимогам чинного законодавства.

Зокрема, постанова містить інформацію про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритним транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді зазначення конкретних габаритних параметрів транспортного засобу, які перевищили нормативні габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, - фактичної ширини транспортного засобу та ширини з урахуванням похибки.

При цьому, редакція додатку №1 до Інструкції №512, яка передбачала обов`язок зазначення вказаних відомостей в постанові та на яку посилається позивач в обгрунтування позовних вимог, втратила чинність ще 10.06.2022, тобто більше ніж за рік до дати винесення оскаржуваної постанови.

Таким чином, як наразі, так і на момент виникнення спірних правовідносин, ні нормами КУпАП, ні нормами Інструкції №512 не передбачено обов`язкового зазначення вказаних відомостей в тексті постанови.

Крім того, з результатів автоматичної фіксації вбачається, що засобами автофіксації було зафіксовано транспортний засіб: DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом державний номерний знак НОМЕР_2 , що підтверджується фотографіями транспортного засобу в момент проїзду через автоматичний пункт та відомостями інформаційної картки габаритно-вагового контролю.

Тобто, автофіксацією встановлено, що перевищення нормативних параметрів, встановлених п.22.5 ПДР допущено транспортним засобом, який складається з тягача та напівпричепу.

Тож, сам по собі напівпричіп державний номерний знак НОМЕР_2 , рухатися не міг, а лише за допомогою тягача. Таким чином, у постанові і зазначено лише тягач DAF XF, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який допустив перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Таким чином, зміст постанови АА №00014648 від 13.11.2023 відображає усі істотні ознаки складу правопорушення, в повній мірі відповідає формі, затвердженій додатком 1 до Інструкції №512 та відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Особа суб`єкта відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП визначається відповідно до ст.143 КУпАП.

Зазначає, що інформація, яка формує об`єктивну сторону порушення, міститься не лише в постанові, але й підтверджується інформаційними файлами та даними фото фіксації.

Факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення, одночасно й інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортних засобів.

Товарно-транспортна накладна не є належним, допустимими та достовірним доказом дотримання встановлених законодавством вагових норм навантаження, оскільки встановлення дотримання вагових норм відбувається лише шляхом відповідного зважування.

Оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України відповідає усім вищенаведеним критеріям та містить усю необхідну інформацію, передбачену КУпАП та п.17 Порядку фіксації адміністративних правопорушень, а отже, зміст оскаржуваної постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Дії посадових осіб відповідача під час її формування є законними та такими, що відповідають вимогам ст.19 Конституції України.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної Служби України з безпеки на транспорті в повному обсязі в зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Учасники справи були належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_1 та представник відповідача Ситниченко О.В. про причини неявки не повідомили.

Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява в якій він просив розгляд справи відкласти на іншу доку, у зв`язку з його участю у розгляді справи в Сумському апеляційному суді.

Згідно ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Оскільки, представник позивача причини неявки не повідомила, а ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явились, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи та вважає за можливе його провести за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України серії АА №00014648 від 13.11.2023 року, винесеної головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко І.В., встановлено, що 10.11.2023 о 17 год. 23 хв., за адресою Р-65, км 134+313, Сумська обл. автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб DAF XF 95.430, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,55% (3,02 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Факт проїзду транспортного засобу DAF XF 95.430, державний номерний знак НОМЕР_1 , 20.11.2023 о 17 год. 20 хв., за адресою Р-65, км 134+313, Сумська обл. позивачкою також не заперечується.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 р. №103 (далі по тексту - Положення №103).

Відповідно до п.1 Положення №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Відповідно до пп.15 п.5 Положення №103 Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів у зонах габаритно-вагового контролю.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі Закон №3353 XII) встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 ПДР України. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

При цьому, згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Згідно ст.229 КУпАП органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай) розглядають справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Від імені органів автомобільного транспорту та електротранспорту розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: 1) на автомобільному транспорті - посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті (частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2); керівник перевізника, який в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, його заступники та контролери (частина третя статті 119, частина п`ята статті 133, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначає Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 року № 1174.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, разом з відзивом на позовну заяву представником відповідача ОСОБА_3 було надано ряд доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема докази фотофіксації правопорушення.

Однак, ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 16.02.2024 року за клопотанням представника позивача відзив на позовну заяву разом з доданими до нього доказами було залишено без розгляду, оскільки всупереч вимогам ст.162 КАС України відзив, направлений до суду, та його копія, яку було направлено представнику позивача, відрізнялись як за кількістю доданих до них доказів, так і за їх назвою.

20.02.2024 року представником відповідача ОСОБА_3 подано до суду додаткові пояснення у справі, в яких остання не заперечує, що кількість додатків до відзиву, поданого до суду, та до копії відзиву, направленого стороні позивача, дійсно була різною.

До вказаних додаткових пояснень представником відповідача повторно додано докази, які подавались разом із відзивом, які були залишені без розгляду, а також нові докази, які раніше нею не подавались, а саме сертифікати відповідності та сертифікати перевірки типу.

Відповідно до ч.3 ст.79 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними (ч.ч. 8, 9 ст.79 КАС України).

Однак, повторно подаючи разом з додатковими поясненнями у справі докази, які подавались разом із відзивом, які були залишені без розгляду, а також нові докази, які раніше не подавались, представник відповідача Ситниченко О.В. жодних доводів щодо неможливості їх подання у встановлені КАС України порядку та строки з причин, що не залежали від неї, не навела та поновити строк на подачу таких доказів не просить.

За приписами статті 8 КАС України, адміністративний суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Частиною 1 ст.45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, надані представником відповідача докази не можуть бути прийняті судом до розгляду, взяті судом до уваги та покладені в основу даного рішення.

Враховуючи, що представником Державної служби України з безпеки на транспорті не доведено у встановленому законом порядку правомірність винесення оскаржуваної постанови, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання позову був сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. Таким чином, враховуючи задоволення позовних вимог, вказану суму судового збору слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 9, 14, 72-77, 139, 205, 242-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00014648 від 13.11.2023 року, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Іриною Володимиріною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Справу про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП за постановою серії АА №00014648 від 13.11.2023 року - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_4 ), судові витрати, понесені по сплаті судового збору, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 25.03.2024 року.

Суддя Т.Р. Гук