Справа № 524/7611/16-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа №524/7611/16-а

адміністративне провадження № К/990/2845/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевіривши касаційну скаргу Таранкової Олени Олегівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №524/7611/16-а за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради про визнання незаконними розпоряджень міського голови та рішення сесії міської ради,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, у якому просила визнати такими, що суперечать чинному законодавству та Конституції України, і незаконними або такими, що не відповідають правовому акту вищої юридичної сили, та визнати їх повністю нечинними з дня прийняття:

- розпорядження міського голови від 16 серпня 2016 року № 270-р «Про проведення громадського обговорення Статуту територіальної громади міста Кременчука»;

- розпорядження від 16 вересня 2016 року № 302-р «Про проведення громадського обговорення Статуту територіальної громади міста Кременчука» в формі надання електронних та письмових пропозицій, рекомендацій до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області»;

- рішення Кременчуцької міської ради XIV сесії VII скликання від 27 вересня 2016 року «Про затвердження Статуту територіальної громади міста Кременчука в новій редакції» (далі також - Статут).

Постановою Верховного Суду від 27 жовтня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 23 січня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2020 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із оскаржуваними судовими рішеннями, представниця позивачки вдруге звернулась до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» з касаційною скаргою.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями для розгляду касаційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Мартинюк Н.М., суддів: Жука А.В., Загороднюка А.Г.

У зв`язку з відпусткою судді Верховного Суду Загороднюка А.Г. (наказ від 9 лютого 2024 року № 62-к) з 15 лютого 2024 року, який перебував у складі колегії суддів, з урахуванням вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (зі змінами) та Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду та визначення складу суду у Верховному Суді, затверджених постановою Пленуму Верховного Суду від 14 грудня 2017 року № 8, проведено повторний автоматизований розподіл у справі № 524/7611/16-а.

Так, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: Мартинюк Н.М. (головуючий суддя), Жук А.В., Мельник-Томенко Ж.М.

Ухвалою Верховного Суду від 15 лютого 2024 року поновлено процесуальний строк на касаційне оскарження судових рішень, відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_2 за подачу касаційної скарги, а касаційну скаргу залишено без руху. Зокрема, вказаною ухвалою скаржниці пропонувалось усунути недоліки, шляхом подання до суду документа про сплату судового збору в установленому Судом розмірі або належні докази на підтвердження обставин того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановленому законом порядку.

26 лютого 2024 року представниця позивачки направила до суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги. Клопотання було мотивоване тим, що скаржниця не може вчасно виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2024 року у зв`язку із поданням запиту для отримання довідки про доходи, яка потребує певного часу.

Ухвалою Верховного Суду від 11 березня 2024 року клопотання адвокатки позивачки було задоволено та продовжено строк для усунення недоліків касаційної скарги.

5 березня 2024 року від позивачки та 12 березня 2024 року від її представниці до Верховного Суду надійшло повторне клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що позивачка, по-перше є пенсіонеркою за віком, отримує мінімальну пенсію, а Законом України «Про судовий збір» не передбачено, що позивачі, які є пенсіонерами за віком повинні сплачувати судовий збір. По-друге, вказувала, що у зв`язку з тим, що позивачка відмовилась від ідентифікаційного коду, в неї не має ЄЦП і вона не може замовити довідку з податкової онлайн, а у зв`язку з воєнним станом та похилим віком не може фізично відвідати орган податкової служби, на адвокатський запит прийшла відмова у наданні такої інформації, тільки за наявності нотаріально посвідченої довіреності. По-третє, представниця скаржниці наголошувала на тому, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору у цій справі, за головуванням судді Жука А.В. ОСОБА_2 тричі звільнялась від сплати судового збору ухвалами від 25 серпня 2020 року, від 9 липня 2020 року, від 26 лютого 2021 року.

Дослідивши вказане клопотання, Суд дійшов наступного висновку.

Залишаючи касаційну скаргу без руху, скаржниці було роз`яснено, що, враховуючи вимоги Законів України "Про судовий збір" та "Про Державний бюджет на 2016 рік" за подання даної касаційної скарги у цій справі скаржниця має сплатити судовий збір в розмірі 2645,76 грн. або надати належні докази на підтвердження обставин того, що майновий стан скаржника перешкоджає сплаті судового збору за подану ним касаційну скаргу у встановленому законом порядку.

Згідно з позицією, сформованою у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року № 215/3831/16-а (2-а/215/128/16) передбачено, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 133 КАС України та статтею 8 Закону України "Про судовий збір" є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд касаційної інстанції в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2024 року розглянув клопотання заявниці про звільнення від сплати судового збору, оцінивши подані нею докази, та дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки такі докази не надавали суду підстав вважати, що зазначені у них суми є єдиним джерелом доходу скаржника.

Так, в ухвалі Верховного Суду від 15 лютого 2024 року скаржниці було роз`яснено, що додані до заяви про звільнення від сплати судового збору довідки з пенсійного фонду не можуть бути розцінені Судом як належний доказ на підтвердження скрутного матеріального становища позивачки, оскільки останні не відображають в повній мірі її майновий стан, зокрема відсутність інших джерел доходів. Судом зазначалося, що таким доказом може слугувати довідка органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

При цьому, суд касаційної інстанції надав можливість позивачці усунути недоліки касаційної скарги шляхом сплати судового збору або шляхом надання до суду довідки органу доходів і зборів про відсутність інших доходів за попередній календарний рік.

Суд зауважує, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду, які підтверджують наявність підстав для звільнення від сплати судового збору або наявності у особи пільг, визначених Законом України "Про судовий збір".

Тобто, Суд перевіряє обставини наявності підстав для звільнення особи від сплати судового на підставі клопотання скаржника, в якому наведено такі підстави із відповідним обґрунтуванням та наданих скаржником на їх підтвердження доказів, яким може бути надано відповідну правову оцінку Судом.

Законом України «Про судовий збір» чітко визначено підставу для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Відтак, для звільнення від такої сплати заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Водночас, на виконання ухвали Верховного Суду від 15 лютого 2024 року позивачкою документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або відповідних доказів на підтвердження наявності пільг для звільнення від сплати судового збору надано не було.

Суд відхиляє посилання заявниці, що у зв`язку з тим, що позивачка відмовилась від ідентифікаційного коду, в неї не має ЄЦП і вона не може замовити довідку з податкової онлайн, а у зв`язку з воєнним станом та похилим віком не може фізично відвідати орган податкової служби, оскільки саме на заявницю покладається обов`язок щодо доведення фактів неможливості сплати судового збору; обов`язок сплатити судовий збір, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявниці можливості доступу до суду та не ускладнюють їй цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Водночас статтею 44 КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Посилання заявниці, що при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору у цій справі, вона вже тричі звільнялась від сплати судового збору також не заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні вказаних клопотань, Суд виходив саме з наданих позивачкою доказів, а саме з наданих останньою відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про відсутність інформації про доходи позивачки за витребуваний період.

У нашому ж випадку, заявницею вказані докази в підтвердження скрутного матеріального становища надані не були.

Колегія суддів зазначає, що обставини, зазначені скаржницею в клопотанні про звільнення від сплати судового збору, не свідчать про наявність законодавчо визначених підстав для звільнення скаржниці від сплати судового збору та обґрунтованої неможливості надати інформацію щодо матеріального стану скаржниці в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік, або інших обставин, які слугували б підставою для звільнення скаржника від сплати судового збору.

Отже обставини, які зазначила заявниця, відповідно до вказаних статей Закону України «Про судовий збір» не є умовою для звільнення від сплати судового збору, а сама скаржниця не надає доказів наявності інших підстав для її звільнення від сплати судового збору, тому Суд не вбачає правових підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору, виходячи з наданих ним доказів.

Вивчивши клопотання про звільнення від сплати судового збору, Суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, оскільки наведені в ньому обставини вже розглядалися Верховним Судом із зазначенням про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір».

Частиною другою статті 332 КАС України встановлено, що до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

З огляду на те, що станом на 21 березня 2024 року заявниця не усунула зазначені в ухвалі недоліки касаційної скарги і не просила продовжити строк на їх усунення, скарга не приймається до розгляду і повертається особі, яка її подала.

Керуючись статтями 169, 248, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

2. Касаційну скаргу Таранкової Олени Олегівни , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2023 року у справі №524/7611/16-а за позовом ОСОБА_2 до Кременчуцького міського Голови Малецького Віталія Олексійовича, виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, Кременчуцької міської ради про визнання незаконними розпоряджень міського голови та рішення сесії міської ради повернути особі, яка її подала.

3. Копію ухвали направити заявнику та іншим учасникам справи за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний кабінет" (у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду адресатом.

4. Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

..........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду