Справа № 400/686/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р. № 400/686/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Лісовської Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачівГоловне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Київська обл., Фастівський р-н,08500,

провизнання протиправним рішення від 05.04.2023 №63, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач 2) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київські області від 05.04.2023 року № 63 про відмову у призначенні пенсії за віком;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії за віком період роботи з 01.12.1977 по 14.01.1986 роки та з 01.09.2000 по 31.12.2000 року;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївські області повторно розглянути заяву від 29.03.2023 року про призначення пенсії за віком з моменту першого звернення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідачем 2 не враховано періоди роботи у колгоспі. Оскаржуване рішення позивач вважає протиправним та необґрунтованим.

21.02.2024 р. відповідачем 2 подано відзив на позов, де вказано, що до страхового стажу враховано всі періоди. Страховий стаж позивача становить 15 років 10 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Відповідач 2 вважає, що діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

27.02.2024 р. відповідач 1 подав відзив на позов, в якому відзначив, що Головним управлінням прийнято рішення від 05.04.2023 № 63, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 № 1058 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, з урахування наступних правових норм та фактичних обставин справи. До страхового стажу Позивача зараховано період роботи в колгоспі з 15.01.1986 по 31.08.2000. Дані з 1977 по 1985 до архіву не надходили відомості про прийом та звільнення з роботи, відсутні документи щодо встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві та його виконання (кількість відпрацьованих вихододнів). До страхового стажу Позивача не зараховано період роботи з 1977 по 1985 згідно з трудовою книжкою колгоспника, оскільки відомості про трудову участь в колгоспі внесено з порушенням, а саме: записи не засвідчено підписом та печаткою підприємства, на титульній сторінці вказаний тільки рік народження без дати. Відтак, страховий стаж Позивача на день звернення із заявою про призначення пенсії від 22.08.2023, склав 15 років 10 місяців 24 дні, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

29.03.2023 р. позивач звернулася до відповідача 1 із заявою про призначення пенсії за віком.

З урахуванням Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 (далі Порядок № 22-1), органом, що приймав рішення за заявою позивача, визначено відповідача 2.

Рішенням відповідача 2 від 05.04.2023 р. № 63 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. У рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 29 років. Страховий стаж позивача становить 15 років 10 місяців 24 дні. До страхового стажу зараховано всі періоди.

На звернення позивача від 22.08.2023 р. відповідач 1 повідомив, що до страхового стажу Позивача зараховано період роботи в колгоспі з 15.01.1986 по 31.08.2000. Дані з 1977 по 1985 до архіву не надходили, відомості про прийом та звільнення з роботи відсутні. Підстави для врахування до страхового стажу періоду роботи в колгоспі відсутні, оскільки записи не засвідчено підписом та печаткою підприємства, на титульній сторінці вказаний тільки рік народження.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 26 Закону № 1058 починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Позивач на момент звернення із заявою про призначення пенсії за віком досяг 60 років. Таким чином, для призначення пенсії позивачу необхідно мати 29 років страхового стажу. Саме відсутність 29 років страхового стажу стала підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог нього Закону за даними, що містяться в системі, персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Закону № 1058 питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" (далі Закон № 1788), відповідно до ст. 56 якого до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв, при цьому зараховується робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до ст. 62 Закону України № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637 (далі Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Позивач весь страховий стаж здобув у колгоспі ім. Чкалова, який неодноразово реорганізовувався.

Спірними періодами, які не зараховані пенсійним органом, є:

з 01.12.1977 р. по 14.01.1986 р. (відомості про трудову участь в колгоспі внесено з порушенням, а саме: записи не засвідчено підписом та печаткою підприємства, на титульній сторінці трудової книжки колгоспника вказаний тільки рік народження без дати);

з 01.09.2000 р. по 31.12.2000 р. (підстави незарахування відсутні в оскаржуваному рішенні, листі відповідача від 05.09.2023 р. та відзивах обох відповідачів).

Щодо періоду з 01.12.1977 р. по 14.01.1986 р. трудовій книжці позивача є відомості про його роботу за цей період та про виконання річного мінімуму трудової участі за кожен рік. Періоди з 1977 по 1986 роки засвідчені підписами та печатками, як і періоди з 1987 по 2001 роки.

З яких підстав позивачу не зараховано період з 01.12.1977 р. по 14.01.1986 р., при тому що зараховано пізніші періоди, відповідачі своїх доводів не навели.

Трудова книжка позивача вперше заповнювалась 01.12.1977 р. На той час діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 р. № 162. За приписами вказаної Інструкції заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР та КЦСПС від 06.09.1973 р. № 656 "Про трудові книжки робітників та службовців" відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

Отже, неточності заповнення трудової книжки не є виною позивача. Неналежне виконання своїх обов`язків відповідальними особами не може покладати на позивача відповідальність у вигляді відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи та, відповідно, відмови у призначенні пенсії за віком.

Суд критично ставиться до тверджень відповідачів щодо неможливості зарахування відповідних періодів роботи до страхового стажу позивача, оскільки законодавцем покладено обов`язок ведення трудових книжок працівників на уповноваженого працівника підприємства, вини позивача в неналежному заповненні її трудової книжки немає, а судом не встановлено недостовірності або інших ознак юридичної дефектності цієї трудової книжки, тому її належить розглядати як належний та допустимий доказ у справі, і зазначена обставина не може позбавити позивача конституційного права на соціальний захист та вирішення питання призначення пенсії.

Підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Пенсійний орган не врахував, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 р. по справі № 754/14898/15-а.

Щодо періоду з 01.09.2000 р. по 31.12.2000 р. відповідачами взагалі не наведено мотивів незарахування до страхового стажу.

У трудовій книжці позивача наявний запис від 31.12.2000 р. про звільнення, засвідчений підписом та печаткою підприємства.

З урахуванням викладеного, суд вважає протиправним незарахування відповідних періодів до страхового стажу позивача.

Отже, рішення від 05.04.2023 року № 63 не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, та належить скасуванню, а відповідні періоди навчання та роботи належать зарахуванню до страхового стажу позивача.

Пенсія, так само як і заробітна платня, є за своєю правовою природою взаємопов`язаними та рівнозначними формами соціального забезпечення, які виплачуються пенсіонерам та працівникам. Відмова відповідачів у призначенні позивачу пенсії порушує її право мирно володіти своїм майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відмова у призначенні пенсії істотно знижує рівень соціального забезпечення та фактично є відмовою держави від її зобов`язань, передбачених ст. 46 Конституції України, а отже є незаконною, порушує принципи справедливості та рівності громадян перед Законом та зменшує захищеність в умовах постійного зростання цін на товари та послуги.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 1211,20 грн, що й підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів солідарно.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ідентифікаційний код 22933548) про визнання протиправним та скасування рішення від 05.04.2023 року № 63 про відмову у призначенні пенсії за віком; зобов`язання зарахувати до страхового стажу при призначенні пенсії за віком період роботи з 01.12.1977 по 14.01.1986 роки та з 01.09.2000 по 31.12.2000 року; зобов`язання повторно розглянути заяву від 29.03.2023 року про призначення пенсії за віком з моменту першого звернення задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.04.2023 р. № 63 про відмову у призначенні пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком період роботи з 01.12.1977 р. по 14.01.1986 р. та з 01.09.2000 р. по 31.12.2000 р.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.03.2023 р. про призначення пенсії.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Саєнка Андрія, 10, м. Фастів, Київська область, 08500, ідентифікаційний код 22933548) судовий збір у сумі 605,60 грн (шістсот п`ять грн 60 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.03.2024 р.

Суддя Н. В. Лісовська