Справа № 140/35360/23
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35360/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ (далі ТОВ ВІНТУЛ, товариство, позивач) звернулося з позовом до Рівненської митниці (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року, №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 липня 2022 року між ТОВ ВІНТУЛ (покупець) та компанією-експортером CERDEX-AGRO s.r.o. (продавець) укладено контракт №110/07-22, за умовами якого продавець зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні.

Відповідно до пункту 3.1-3.2 контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року сторони погодили, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються у інвойсах, які складають невід`ємну частину контракту. Загальна вартість контракту складає суму всіх інвойсів, підписаних протягом дії контракту. Відповідно до пункту 4.1-4.3 контракту розрахунки за товар здійснюються на умовах післяплати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або Євро. Можлива передплата згідно інвойсів.

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту декларантом позивача в порядку електронного декларування подано до Рівненської митниці митну декларацію №23UA32U9 від 23 червня 2023 року з описом товару Напівпричіп-ізотермічний фургон без холодильного обладнання, трьохвісний, марки KRONE, модель SD, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 ", де в графі 42 вказано ціну транспортного засобу у розмірі 19200,00 Євро та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту, митну вартість визначено у розмірі 771555,84 грн (еквівалентно 19200,00 Євро - графа 45 МД). Однак відповідач не погодився із зазначеною митною вартістю та 26 червня 2023 року прийняв рішення №UA204000/2023/000083/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість товару за резервним 6 методом у розмірі 35200,00 Євро.

З метою здійснення митного оформлення в режимі імпорту декларантом позивача в порядку електронного декларування подано до Рівненської митниці митну декларацію 23UA14U8 від 23 червня 2023 року з описом товару:

1. Комбайн зернозбиральний, всього- 1 шт., марка CLAAS, модель - MEDION 310, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , укомплектований ріпаковим столом та жаткою марка CLAAS, модель - 702, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ", де в графі 42 вказано ціну транспортного засобу у розмірі 22000,00 Євро та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту, митну вартість визначено у розмірі 884074,40 грн (еквівалентно 22000,00 Євро - графа 45 МД).

2. «Причіп-візок до комбайна марки CLAAS модель - 719, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 », де в графі 42 вказано ціну транспортного засобу у розмірі 500,00 Євро та застосовано 1 метод визначення митної вартості товару за ціною контракту, митну вартість визначено у розмірі 20092,60 грн (еквівалентно 500,00 Євро - графа 45 МД).

Однак відповідач не погодився із зазначеною митною вартістю та 28 червня 2023 року прийняв рішення №UA204000/2023/000086/1 про коригування митної вартості товарів, яким визначив митну вартість товару 1 за резервним 6 методом у розмірі 56579,16 Євро та товару 2 за резервним 6 методом у розмірі 1100,00 Євро.

На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових заявленої декларантом митної вартості. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом. Висновки митного органу ґрунтуються на безпідставних доводах про наявність розбіжностей у поданих документах та про наявність сумнівів щодо повноти визначення митної вартості імпортованого товару.

У графі №33 вищевказаних рішень зазначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на адресу ТОВ ВІНТУЛ, не може бути визнана за основним методом, адже подані документи містять ряд розбіжностей.

Позивач вважає, що подані документи не містили розбіжностей, а всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.

На спростування зауважень відповідача у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року про те, що у поданих до митного оформлення рахунках-фактурах не конкретизовано в межах якого строку буде здійснюватись післяплата за товар зазначає, що 02 січня 2023 року сторонами погоджено додаткову угоду до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, якою даний контракт доповнено п. 4.4 наступного змісту «Оплата за товар здійснюється покупцем протягом 365 днів з моменту отримання товару». З огляду на те, що товари фактично було отримано в червні 2023 року, на момент митного оформлення не було необхідності долучати будь-яких платіжних документів, оскільки встановлений сторонами строк післяплати 365 днів ще не наступив.

Зокрема, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості товарів митний орган вказує, що у рахунках-фактурах міститься інформація про власника компанію GERDEX-AGRO s.r.o., а в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначені відомості про особу на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/відправника, перевізника чи покупця транспортного засобу, що свідчить про ризик заявлення неправдивих відомостей щодо умов придбання транспортних засобів. На спростування вказаного, представник позивача зазначає, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 видане у 2018 році. Напівпричіп ввозився зі Словацької Республіки, відповідно, на цю країну поширюється дія усіх директив Ради Європейського Союзу. У країнах Європейського Союзу передбачена практика, котра надає можливість не перереєстровувати транспортні засоби у випадку їх продажу третім особам та подальшого експорту за межі Європейського Союзу, задля уникнення надмірного формалізму та бюрократичних процедур. З-поміж іншого, жодна з граф реєстраційного свідоцтва не є доказом права власності. Підтвердити право власності можна за допомогою договору купівлі-продажу. Свідоцтво про реєстрацію використовується як доказ права розпорядження в процесі реєстрації транспортного засобу. Крім того, відомості із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений на митну територію України товар.

Так, стосовно зауважень відповідача у рішенні про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року про те, що подана до митного оформлення митна декларація країни Польща від 21 червня 2023 року №23PL301010E0831312 не містить відомостей про митне оформлення ріпакового столу, зазначає, що згідно рахунку-фактури ввозиться товар «Комбайн зернозбиральний, всього - 1 шт., марка- CLAAS, модель- MEDION 310, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , бувший у використанні, потужність двигуна 136 kW, тип двигуна - дизельний, призначення - для проведення сільськогосподарських робіт, тип- комбайн зернозбиральний, календарний рік виготовлення 2007, укомплектований ріпаковим столом та жаткою», кожен комплекуючий елемент містить унікальний ідентифікаційний номер, зокрема, ріпаковий стіл має ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , а жатка 70209861. В експортній митній декларації обидві комплектуючі одиниці до зернозбирального комбайна вказані із зазначенням унікальних ідентифікаційних номерів. Комбайн «CLAAS» це є сам транспортний засіб, а ріпаковий стіл та жатка є комплектуючими частинами, самостійно без основного транспортного засобу не можуть бути представлені. Більше того, сума оплати співпадає із рахунком-фактурою, у якій зазначені усі комплектуючі частини транспортного засобу.

Що стосується умов ввезення товару, зазначає, що мало місце застосування умов Інкотермс (DAP). Зазначений спосіб доставки кореспондується із умовами зовнішньоекономічного контракту. Умови DAP Інкотермс розшифровується «Delivered At Point» named point of destination перекладається «Поставка в пункті», вказана назва пункту призначення означає, що продавець виконав свої зобов`язання щодо поставки, коли він надав покупцеві товар, випущений в митному режимі експорту та готовий до розвантаження з транспортного засобу, який прибув в зазначений пункт призначення. Згідно умов поставки DAP Інкотермс продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак, продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна (інвойсової або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення. Відтак, ніяких інших документів щодо поставки товару зі сторони позивача надавати не було необхідності, в тому числі котрі б підтверджували вартість страхування.

На думку позивача, рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень статті 55 МК України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових заявленої декларантом митної вартості. Також відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за другорядним методом. Висновки митного органу ґрунтуються на безпідставних доводах про наявність розбіжностей у поданих документах та про наявність сумнівів щодо повноти визначення митної вартості імпортованого товару. Позивач вважає, що подані документи не містили розбіжностей, а всі відомості, які підтверджують числові значення складових митної вартості та ціни, що сплачена за товар, у документах наявні, тому оцінка митним органом відомостей у поданих документах як таких, що містять розбіжності, не відповідає фактичним обставинам.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 гр.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України).

У поданому 08 січня 2024 року відзиві на позов представник відповідача позовні вимоги заперечив та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.153-164, том 1). В обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідач правомірно прийняв оскаржувані рішення. Відповідно до норм частини п`ятої статті 54 Митного кодексу України (далі МК України), митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, письмово запитувати від декларанта встановлені статтею 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості. Вказує, що під час здійснення митного контролю за митними деклараціями №23UA32U9 від 23 червня 2023 року та 23UA14U8 від 23 червня 2023 року було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах і за результатами проведеного опрацювання виявлено ряд розбіжностей. Встановлено, що основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі, а ті, що подані, містять розбіжності, відтак складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтвердженими та піддаються обчисленню.

Декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи. Листами ТОВ «ВІНТУЛ» від 26 червня 2023 року №26/06-01 та від 28 червня 2023 року №28/06-0 надано додаткову угоду від 02 січня 2023 року №б/н до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, платіжне доручення від 26 червня 2023 року №189 та пояснення до документів. Повідомлено, що інших додаткових документів надано не буде та просило прийняти рішення без врахування термінів передбачених ч.3 статті 53 МК України.

Враховуючи ненадання декларантом усіх документів згідно з переліком, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року, у якому митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічного транспортного засобу (з урахуванням типу кузова, року виготовлення, технічних характеристик та країни виготовлення), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 17 травня 2023 року №23UA82U8 за рівнем митної вартості, що перевищує декларований 35200 Євро/од.

Враховуючи ненадання декларантом усіх документів згідно з переліком, митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року, у якому:

митну вартість товару - 1 визначено за резервним методом на підставі цінової інформації про вартість схожих товарів, у відкритій мережі інтернет agriline.ua 55500 Євро (ціна нетто, комбайн Claas Medion 310 укомплектований жаткою 5,1 м та ріпаковим столом) місце розташування товару Kudowa Zdroj (Польща) з урахуванням необхідних витрат з транспортування товару до місця ввезення на митну територію України п/п «Ягодин - Дорогуськ» (орієнтовна відстань 782 км) за тарифними цінами, наданими ДП «Укрпромекспертиза» листом від 17 травня 2022 року №416 (1,38 Євро/км). Числове значення митної вартості товару - 1 у валюті рахунку становить 56579,16 Євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2273644,86 грн ((55500 Євро + 1,38 Євро/км*782км) * 40,1852 грн/1 Євро)

митну вартість товару - 2 визначено за резервним методом на підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 29 травня 2023 року №23UA47U9 1100 Євро/од. Числове значення митної вартості товару - 2 у валюті рахунку становить 1100 Євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 44203,72 грн (1100 Євро * 40,1852 грн/1 Євро).

З огляду на наведене вище, відповідач вважає, що рішення про коригування митної вартості №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року, №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року є такими, що прийняті у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законними та обґрунтованими.

З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

20 липня 2022 року між ТОВ ВІНТУЛ (покупець) та компанією-експортером CERDEX-AGRO s.r.o. (продавець) укладено контракт №110/07-22 (а.с.41-42), відповідно до умов якого продавець зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити згідно інвойсів автомобілі легкові нові та бувші у використанні, вантажні автомобілі нові та бувші у використанні, кузова до легкових автомобілів та запчастини до них нові та бувші у використанні, сідельні тягачі нові та бувші у використанні, мікроавтобуси та автобуси нові та бувші у використанні, причіпи та напівпричіпи нові та бувші у використанні, спеціальну будівельну техніку нову та бувшу у використанні, спеціальну сільськогосподарську техніку нову та бувшу у використанні, мотоцикли, квадроцикли та іншу мототехніку нову та бувшу у використанні. Асортимент, кількість та ціна товару вказуються у інвойсах, що формуються на кожну партію товару, і є невід`ємними частинами цього контракту. Згідно з пунктами 2.1 контракту поставки здійснюються на умовах Dap-Ягодин, Луцьк, Ковель, Львів, Рівне, Сарни, Нововолинськ, Дубно, Виноградів згідно правил Інкотермс 2010 за домовленістю сторін. Умови поставки товару зазначаються продавцем для кожної окремої поставки та вказуються у інвойсах та специфікаціях.

Пунктами 3.1-3.2 контракту встановлено, що ціни та загальна вартість кожної партії товару вказуються в інвойсах, які складають невід`ємну частину контракту. Загальна вартість контракту складає суму всіх інвойсів, підписаних протягом дії Контракту.

Відповідно до пункту 4.1-4.3 Контракту розрахунки за товар здійснюються на умовах післяплати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або Євро. Можлива передплата згідно інвойсів.

Відповідно до пункту 5.1 контракту товар поставляється без упаковки. Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, що визначається в товаросупровідних документах. Вартість доставки (перевезена) товару включається у ціну (вартість) товару.

02 січня 2023 року сторонами погоджено додаткову угоду до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, якою контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року доповнено п. 4.4 наступного змісту «Оплата за товар здійснюється покупцем протягом 365 днів з моменту отримання товару».

ТОВ ВІНТУЛ через уповноваженого декларанта для митного оформлення в режимі імпорту товару на митний пост Рівненської митниці подало МД №23UA32U9 від 23 червня 2023 року за описом товару «Напівпричіп-ізотермічний фургон без холодильного обладнання, трьохвісний, марки KRONE, модель SD, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_1 , вантажопідйомність - 31,583 т, маса в разі максимального завантаження - 39,00 т, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2018 рік», в графі 42 якої зазначено ціну транспортного засобу 19200,00 Євро. В графі 45 зазначено митну вартість товару в сумі 771555,84 грн (еквівалентну 19200,00 Євро), яку визначено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною контракту (а.с.23).

До митної декларації додавалися такі документи: зовнішньоекономічний договір контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року; рахунок-фактура (інвойс) № від 19 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) товару №D0442102 від 20 червня 2023 року; автотранспортна накладна (CMR) від 19 червня 2023 року №б/н; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 від 14 червня 2023 року; копія митної декларації країни відправлення від 20 червня 2023 року №23HU7210002В537901; договір-доручення №21 від 01 грудня 2021 року на надання митно-брокерських послуг (а.с.24 зворот 27,41-42).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею в електронному повідомленні від 26 червня 2023 року декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: транспортно-перевізні документи за маршрутом перевезення; виписку з бухгалтерської документації; висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; митну декларацію країни відправлення; інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Листом від 26 червня 2023 року №26/06-01 ТОВ «ВІНТУЛ» надано додаткову угоду від 02 січня 2023 року №б/н до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року та пояснення до документів. Повідомило, що інших додаткових документів надано не буде та просило прийняти рішення без врахування термінів передбачених ч.3 статті 53 МК України. (а.с.29-30,43).

26 червня 2023 року Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000083/1 (а.с.21).

Як зазначено у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності, а саме:

- пунктом 4.1 контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року розрахунки за товар здійснюються на умовах післяплати. Можлива передоплата згідно інвойсів. Наданий до митного оформлення комерційний інвойс від 19 червня 2023 року № містить відомості щодо умов оплати платіжне доручення (Payment order), разом з тим, вказаний документ декларантом до митного оформлення не наданий, також даний комерційний інвойс не містить відомостей про строк відтермінування оплати;

- подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14 червня 2018 року №EY057618 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/ відправника, перевізника чи покупця транспортного засобу;

- відповідно до гр. 15 МД країна відправлення Словаччина. Разом з тим, в автотранспортній накладній від 19 червня 2023 року №б/н відомості про місце та дату завантаження відсутні;

- до митного оформлення надана копія експортної декларації від 20 червня 2023 року MRN 23HU7210002B537901, оформленої митними органами Угорщини, в якій вказаний пункт ввезення товару в Україну Вишнє Німецьке Ужгород, а декларантом заявлено, що ввезення товару здійснено через пункт пропуску через кордон між Україною та РП;

- надана до митного оформлення автотранспортна накладна від 19 червня 2023 року №б/н не містить відомостей про фактичного перевізника товарів, не містить відміток перетину кордону України.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, на підставі цінової інформації щодо митної вартості аналогічного транспортного засобу (з урахуванням типу кузова, року виготовлення, технічних характеристик та країни виготовлення), митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 17 травня 2023 року №23UA82U8 за рівнем митної вартості, що перевищує декларований 35200 Євро/од.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 204000/2023/000112 (а.с.22).

27 червня 2023 року декларантом подано митну декларацію №23UA09U6, за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК України.

ТОВ ВІНТУЛ через уповноваженого декларанта для митного оформлення в режимі імпорту товару на митний пост Рівненської митниці подало МД 23UA14U8 від 23 червня 2023 року за описом:

товару - 1 «Комбайн зернозбиральний, всього - 1 шт., марки CLAAS, модель MEDION 310, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , бувший у використанні, тип двигуна- дизельний, потужність двигуна 136 КW, призначення-для проведення сільскогосподарських робіт, тип-комбайн зернозбиральний календарний рік виготовлення 2007 рік, укомплектований ріпаковим столом та жаткою марка CLAAS, модель - 702, ідентифікаційний номер 70209861, ширина захвату жатки - 5м, календарний рік виготовлення 2007 рік», в графі 42 якої вказано ціну транспортного засобу у розмірі 22000,00 Євро. В графі 45 зазначено митну вартість товару в сумі 884074,40 грн (еквівалентно 22000,00 Євро), яку визначено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною контракту (а.с.33).

товару - 2 «Причіп-візок для перевезення жниварки до комбайна, бувший у використанні, марки CLAAS, модель - 719, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення 2007 рік», в графі 42 якої вказано ціну товару у розмірі 500,00 Євро. В графі 45 зазначено митну вартість товару в сумі 20092,60 грн (еквівалентно 500,00 Євро), яку визначено за 1 методом визначення митної вартості товару за ціною контракту (а.с.33).

До митної декларації додавалися такі документи: зовнішньоекономічний договір контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року; рахунок-фактура (інвойс) № від 19 червня 2023 року; сертифікат з перевезення (походження) товару № від 19 червня 2023 року; автотранспортна накладна (CMR) від 19 червня 2023 року А№040165; висновок про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями від 23 червня 2023 року №2211-339/В; копія митної декларації країни відправлення від 21 червня 2023 року №23PL301010Е0831312; договір-доручення №21 від 01 грудня 2021 року на надання митно-брокерських послуг (а.с35-38,41-42).

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, митницею в електронному повідомленні від 26 червня 2023 року декларанту згідно з статтями 53 та 54 МК України у 10-ти денний термін запропоновано подати такі документи: висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; виписку з бухгалтерської документації продавця про формування ціни товару на заявлених комерційних умовах поставки; копію митної декларації країни відправлення (Словаччина); комерційні документи, що містять відомості про вартісні характеристики ріпакового столу; інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Листом від 28 червня 2023 року №28/06-01 ТОВ «ВІНТУЛ» надано додаткову угоду від 02 січня 2023 року №б/н до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, платіжне доручення від 26 червня 2023 року №189 та пояснення до документів. Повідомило, що інших додаткових документів надано не буде та просило прийняти рішення без врахування термінів передбачених ч.3 статті 53 МК України. (а.с.35,39-40,43).

28 червня 2023 року Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000086/1 (а.с.31).

Як зазначено у графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів, документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, а також документи містять розбіжності, а саме:

- декларантом до митного оформлення заявлено комбайн укомплектований ріпаковим столом та жаткою, при цьому, поданий до митного оформлення комерційний рахунок № від 19 червня 2023 року не містить відомостей про продаж ріпакового столу;

- подана до митного оформлення митна декларація країни Польща від 21 червня 2023 року №23PL301010Е0831312 не містить відомостей про митне оформлення ріпакового столу на вивезення;

- відповідно до пункту 4.1 контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року розрахунки за товар здійснюються на умовах післяплати. Можлива передплата згідно інвойсів. Поданий до митного оформлення комерційний рахунок № від 19 червня 2023 року не містить точних умов оплати.

Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, а саме:

товару - 1 на підставі цінової інформації про вартість схожих товарів, у відкритій мережі інтернет agriline.ua 55500 Євро (ціна нетто, комбайн Claas Medion 310 укомплектований жаткою 5,1 м та ріпаковим столом) місце розташування товару Kudowa Zdroj (Польща) з урахуванням необхідних витрат з транспортування товару до місця ввезення на митну територію України п/п «Ягодин - Дорогуськ» (орієнтовна відстань 782 км) за тарифними цінами, наданими ДП «Укрпромекспертиза» листом від 17 травня 2022 року №416 (1,38 Євро/км). Числове значення митної вартості товару - 1 у валюті рахунку становить 56579,16 Євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 2273644,86 грн ((55500 Євро + 1,38 Євро/км*782км) * 40,1852 грн/1 Євро)

товару - 2 підставі цінової інформації про вартість товарів, митне оформлення яких здійснено за митною вартістю вищою, ніж заявлена декларантом, за митною декларацією від 29 травня 2023 року №23UA47U9 1100 Євро/од. Числове значення митної вартості товару - 2 у валюті рахунку становить 1100 Євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 44203,72 грн (1100 Євро * 40,1852 грн/1 Євро).

Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA 204000/2023/000115 (а.с.32).

28 червня 2023 року декларантом подано митну декларацію №23UA05U7, за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг із застосуванням положень частини 7 статті 55 МК України.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями про коригування митної вартості товару, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішення відповідача як суб`єкта владних повноважень, що є предметом даного позову, підлягає оцінці судом на відповідність критеріям правомірності, визначеним частиною другою статті 2 КАС України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.

У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до частини четвертої статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).

Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом (за ціною договору (контракту)).

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товару може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація сама аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхiднiсть перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.

Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 53 МК України).

Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи, в тому числі додатково надані, містять розбіжності і неточності.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).

У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.

Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом (за ціною договору (контракту)) її визначення згідно з частиною другою статті 53 МК України ТОВ ВІНТУЛ подало разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України (зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунки-фактури (інвойси); платіжні документи), зокрема:

За МД №23UA32U9 від 23 червня 2023 року декларантом позивача було подано: зовнішньоекономічний договір контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року, який містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки, оплати; додаткову угоду від 02 січня 2023 року до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) № від 19 червня 2023 року, який визначає вартість товару, що підлягав коригуванню 19200,00 Євро.

За МД 23UA14U8 від 23 червня 2023 року декларантом позивача було подано: зовнішньоекономічний договір контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року, який містить усі необхідні відомості щодо сторін договору, комерційних умов поставки, оплати; додаткову угоду від 02 січня 2023 року до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року; рахунок-фактуру (інвойс) № від 19 червня 2023 року, який визначає вартість товару - 1 що підлягав коригуванню 22000,00 Євро та вартість товару - 2 що підлягав коригуванню 500,00 Євро. Пункт 4 частини другої статті 53 МК України зобов`язує декларанта надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, якщо рахунок сплачено. Доказом оплати є платіжне доручення в іноземній валюті №189 від 26 червня 2023 року на суму 22500,00 Євро, за якими можна ідентифікувати сторін зовнішньоекономічної операції купівлі-продажу, вартість товару, при цьому в призначенні платежу вказано, що оплата проводиться на підставі контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року (а.с.35).

Разом з тим, відповідно до пункту 4.1 контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року розрахунки за товар здійснюються на умовах післяплати, шляхом банківського переказу у валютах долар США або Євро. Можлива передплата згідно інвойсів. Крім того, 02 січня 2023 року сторонами погоджено додаткову угоду до контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, якою контракт №110/07-22 від 20 липня 2022 року доповнено п. 4.4 наступного змісту «Оплата за товар здійснюється покупцем протягом 365 днів з моменту отримання товару». Таким чином, на момент митного оформлення товару, у позивача був відсутній обов`язок надання банківських платіжних документів щодо оплати оцінюваного товару.

Вищенаведене свідчить про безпідставне посилання митного органу у рішенні №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року на ненадання на вимогу митного органу платіжного доручення (Payment order).

Разом з тим, суд наголошує, що ціна продажу імпортованих товарів це ціна, зазначена саме відправником у рахунках-фактурах. Лише рахунок-фактура (інвойс), згідно з частиною 2 статті 53 МК України є документом, який підтверджує митну вартість товару.

Вказана в МД №23UA32U9 від 23 червня 2023 року митна вартість оцінюваного транспортного засобу (рядок 42) відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № від 19 червня 2023 року, та становить 19200,00 Євро. Аналогічно, вказана в МД 23UA14U8 від 23 червня 2023 року митна вартість оцінюваного товару - 1 (рядок 42) відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № від 19 червня 2023 року, та становить 22000,00 Євро, а митна вартість оцінюваного товару - 2 (рядок 42) відповідає тій, що зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі) № від 19 червня 2023 року, та становить 500,00 Євро.

Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містили.

В рахунках-фактурах (інвойсах) № від 19 червня 2023 року та № від 19 червня 2023 року, як це і було передбачено пунктом 2.1 контракту, визначені умови поставку товару: товар поставляється на умовах DAP-Рівне (а.с.41-42).

Згідно умов поставки DAP Інкотермс - 2010 продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений пункт призначення, виконати експортне митне оформлення для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення, однак, продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності для ввезення товару, сплачувати імпортні мита або виконувати інші імпортні митні процедури при ввезенні. Ціна DAP (DAP price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів і вартості доставки (фрахту) до зазначеного пункту призначення. Тобто ніяких інших документів щодо поставки товару зі сторони позивача надавати не було необхідності, в тому числі, котрі б підтверджували вартість страхування, що також відповідає пункту 5.1 контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, де зазначено, що товар поставляється без упаковки. Товар доставляється (перевозиться) силами та засобами продавця за адресою, що визначається в товаросупровідних документах. Вартість доставки (перевезена) товару включається у ціну (вартість) товару.

Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.

Однак, зі змісту контракту №110/07-22 від 20 липня 2022 року, а також з рахунків-фактур (інвойсів) не вбачається, що на позивача покладалися інші фінансові зобов`язання (тобто, що він мав нести також інші витрати) у зв`язку із поставкою йому товару компанією CERDEX-AGRO s.r.o.

Таким чином, доводи митного органу про наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах викликані безпідставними припущеннями. Суд погоджується із позивачем, що надані до митного оформлення товару документи дозволяли визначити складові митної вартості імпортованого товару та їх числові значення.

На думку суду, відповідач у повідомленні декларанту необґрунтовано вказав про необхідність подання додаткових документів щодо митного оформлення товару за МД №23UA32U9 від 23 червня 2023 року з тих підстав, що подане до митного оформлення свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 14 червня 2018 року №EY057618 містить відомості про особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, яка не кореспондується із відомостями про продавця/ відправника, перевізника чи покупця транспортного засобу, що на думку митного органу свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов та ціни придбання транспортного засобу з огляду на наступне.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 видане у 2018 році. Напівпричіп ввозився зі Словацької Республіки, відповідно, на цю країну поширюється дія усіх директив Ради Європейського Союзу. У країнах Європейського Союзу передбачена практика, котра надає можливість не перереєстровувати транспортні засоби у випадку їх продажу третім особам та подальшого експорту за межі Європейського Союзу. Окрім того, реєстраційне свідоцтво не є доказом права власності. Свідоцтво про реєстрацію використовується як доказ права розпорядження в процесі реєстрації транспортного засобу. Таким чином, зазначення у технічному документі на транспортний засіб інформації про користувача, не свідчить, що така особа є власником транспортного засобу.

У країнах Європейського Союзу продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем. Чинним законодавством не передбачено обов`язку надання декларантом документів про походження товару в попередніх ланцюгах постачання продавця-експортера, що може становити комерційну таємницю, а питання щодо перевірки повноважень продавця на здійснення продажу транспортного засобу від імені його власників не входить до компетенції митниці та не впливає на задекларовані та підтверджені відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Таким чином, Рівненською митницею не обґрунтовано, яким чином вищевикладені обставини впливають на рівень митної вартості ввезеного транспортного засобу. А свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу в розумінні норм Митного кодексу України не є документом, який підтверджує митну вартість транспортного засобу.

Щодо посилання митного органу в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року на те, що подана до митного оформлення митна декларація країни Республіка Польща від 21 червня 2023 року №23PL301010E0831312 не містить відомостей про митне оформлення ріпакового столу, суд зазначає, що згідно рахунка-фактури (інвойса) № від 19 червня 2023 року ввозиться товар «Комбайн зернозбиральний, всього - 1 шт., марка- CLAAS, модель- MEDION 310, ідентифікаційний номер (номер шасі) - НОМЕР_2 , бувший у використанні, потужність двигуна 136 kW, тип двигуна - дизельний, призначення - для проведення сільськогосподарських робіт, тип- комбайн зернозбиральний, календарний рік виготовлення 2007, укомплектований ріпаковим столом та жаткою», кожен комплекуючий елемент містить унікальний ідентифікаційний номер, зокрема, ріпаковий стіл має ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , а жатка 70209861». В експортній митній декларації обидві комплектуючі одиниці до зернозбирального комбайна вказані із зазначенням унікальних ідентифікаційних номерів. Комбайн «CLAAS» це є сам транспортний засіб, а ріпаковий стіл та жатка є комплектуючими частинами, самостійно без основного транспортного засобу не можуть бути представлені, а сума оплати співпадає із рахунком-фактурою, у якій зазначені усі комплектуючі частини транспортного засобу.

Суд також не може погодитися із діями відповідача стосовно витребування додаткових документів, оскільки відповідачем не вказано та не обґрунтовано, які числові значення такі документи мали підтвердити чи спростувати, при тому, що вартість придбання оцінюваного товару підтверджена документально.

Суд наголошує, що вимога про надання висновку про якісні та вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією з урахуванням фактичного технічного стану імпортованого транспортного засобу; транспортно-перевізних документів за маршрутом перевезення; виписки з бухгалтерської документації відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.

Однак за обставин цієї справи відповідач не встановив розбіжностей, які дійсно мають вплив на правильність визначення митної вартості, ознак підробки у поданих документах чи відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар згідно з умовами поставки, визначеними договірними сторонами (продавцем та покупцем).

Суд наголошує, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Водночас, на думку суду, у своєму рішенні про коригування митної вартості відповідач аргументовано не довів, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів; сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. При цьому ненадання декларантом запитуваних митницею документів за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування іншого методу визначення митної вартості.

З урахуванням наведеного, висновки у спірних рішеннях про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. При цьому відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначених у митних деклараціях, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12 березня 2019 року у справі № 826/2313/16 та 13 червня 2019 року у справі № 820/6315/15 суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Суд звертає увагу, що надані до митного оформлення товару документи не містять числових розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару.

Як вказано в постанові Верховного Суду від 28 травня 2019 року в справі №818/6493/13-а однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, недостатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.

Застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару, передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товару визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази ЄАІС Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2019 року у справі №825/648/17.

Крім того, в оскаржуваному рішенні №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року про коригування митної вартості є загальне посилання на наявність цінової інформації з Інтернет джерела agriline.ua про мінімальний рівень вартості товару 1.

З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити, що формально нижчий рівень вартості імпортованого товару від вартості іншого подібного чи аналогічного товару не може вважатись заниженням митної вартості та бути перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися на інформації сайту agriline.ua, оскільки порядок використання його даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Крім того, вказана на цьому сайті вартість є ціною пропозиції, а не ціною продажу. Фактично відповідач протиставив відомості документів, виданих у встановленому порядку у зв`язку із виконанням сторонами договірних умов тим, які не мають офіційного характеру. Більше того, відповідач не надав суду інформацію з сайту agriline.ua, яку ним було використано для коригування митної вартості оцінюваного товару, при тому, що суд вказував на обов`язок суб`єкта владних повноважень надати усі документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, розрахунок митної вартості товару 1 Комбайн зернозбиральний, всього- 1 шт., марка CLAAS, модель - MEDION 310, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , укомплектований ріпаковим столом та жаткою марка CLAAS, модель - 702, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ", вказаного у МД 23UA14U8 від 23 червня 2023 року, відповідач провів, посилаючись на відомості мережі Інтернет (agriline.ua). Відтак, відповідач надав перевагу неперевіреним відомостям інтернет-ресурсу над офіційними документами.

Між тим у спірних рішеннях митний орган також лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може бути підставою для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Суд також зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства. Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Також суд зазначає, що Верховний Суд в постанові від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17 вказав, що декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, доки протилежне не буде доведено контролюючим органом.

На переконання суду, позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість товару. Натомість митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті).

Отже, підстави вважати, що рішення відповідача №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року, №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому такі рішення підлягають скасуванню як протиправні.

Таким чином, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України обумовлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 6183,44 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 06 грудня 2023 року №540 (а.с.15).

Щодо заявленого клопотання до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, то суд приходить до таких висновків.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вказаних правових норм, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника сторони за договором. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

Для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії таких документів: договору про надання правничої допомоги від 30 травня 2023 року №92-ІОП, укладеного між Адвокатським бюро КРЮЧКОВА та ТОВ ВІНТУЛ (а.с.17-19); попереднього орієнтовного розрахунку від 06 грудня 2023 року №06-12/23 (а.с.20).

Як вбачається з попереднього орієнтовного розрахунку від 06 грудня 2023 року №06-12/23, Адвокатське бюро КРЮЧКОВА надало для ТОВ ВІНТУЛ наступні юридичні послуги на загальну суму 10000,00 грн: ознайомлення з товаросупровідними документами - 2 год; написання письмових пояснень на вимогу митного органу - 2 год; пошук інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції 1 год; юридичний прогноз справи та побудова стратегії представництва - 1 год; вивчення судової практики з відповідних правовідносин 3 год; аналіз та вивчення рішення про коригування митної вартості товарів, підготовка позовної заяви до суду 3 год.

За змістом положень статей 134, 139 КАС України відшкодуванню підлягають витрати незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд враховує те, що справа про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів є незначної складності; спірні правовідносини регулюється нормами МК України та великої кількості підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, не передбачають.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 10000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, оскільки послуги щодо пошуку інформації щодо контрагента в мережі Інтернет та перевірка правосуб`єктності учасників зовнішньоекономічної операції, юридичний прогноз справи та побудова стратегії представництва, вивчення судової практики з відповідних правовідносин, аналіз та вивчення рішення про коригування митної вартості товарів, на які містяться посилання у відзиві охоплюється загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви та відповіді на відзив, і подання їх до суду.

З огляду на наведене та виходячи із принципів співмірності витрат, обґрунтованості їх складу та розумного розміру, справедливо буде відшкодувати позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, а решту витрат повинен понести позивач.

Керуючись статтями 139, 243-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Рівненської митниці №UA204000/2023/000083/1 від 26 червня 2023 року, №UA204000/2023/000086/1 від 28 червня 2023 року про коригування митної вартості товарів.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ судовий збір в сумі 6183,44 грн (шість тисяч сто вісімдесят три гривні 44 копійки) та витрати на правову допомогу в сумі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВІНТУЛ (45240, Волинська область, Ківерцівський район, село Жидичин, вулиця Данила Галицького, буд. 89, ).

Відповідач: Рівненська митниця (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 104, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу 43958370).

Суддя Т.М. Димарчук