Справа № 492/759/23
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 492/759/23
Головуючий в 1 інстанції: Гусєва Н.Д.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду
головуючого Ступакової І.Г.
суддів Бітова А.І.
Лук`янчук О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за апеляційними скаргами Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року та на додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, 3-тя особа старший лейтенант поліції поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Ветєва Миколи Зіновійовича про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И Л А :
В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, 3-тя особа старший лейтенант поліції поліцейського СРПП Відділення поліції № 1 Болградського районного відділу поліції Ветєв Микола Зіновійович та просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД № 613002 від 10 липня 2023 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Також, позивач просив справу про адміністративне правопорушення, передбачене частино 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.
Рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

08.02.2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Головного управління Національної поліції в Одеській області на його користь понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10000,00 грн.

Додатковим рішенням Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду та додатковим рішенням Головне управління Національної поліції в Одеській області подало апеляційні скарги, в яких посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення суду від 06.02.2024 р. та додаткове рішення від 22.02.2024 р.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 06 лютого 2024 року залишено без змін.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року задоволено частково. Додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року змінено в частині розміру стягнення судових витрат зменшивши такий розмір з 6000 грн. до 2500 грн. В іншій частині додаткове рішення Арцизького районного суду Одеської області від 22 лютого 2024 року залишено без змін.

Також, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції до закінчення судових дебатів 15.03.2024 р. ОСОБА_1 звернувся з заявою про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції.

20.03.2024 р. відповідач Головне управління Національної поліції в Одеській області подало до суду заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів при вирішенні заяви дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із ч.ч.1, 6, 7, 9 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом ст. 139 КАС України, розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Згідно з ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно із ч.ч.1-5 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Старенковим О.Ю. на підставі договору №0710-23 від 10.07.2023 року, яким передбачено дії які може вчиняти адвокат від імені позивача по справі.

Згідно акту про виконання робіт від 14.02.2024 року адвокатом Старенковим О.Ю. надано правову допомогу позивачу на загальну вартість наданих послуг 5000 грн., а саме:

- вивчення апеляційної скарги та надання правового аналізу апеляційної скарги та консультації 2 години роботи адвоката 1000 грн.;

- підготовка та складання апеляційної скарги 8 годин роботи адвоката 4000;

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

У відповідності до ст. 12 КАС України, дана справа відноситься до категорії справ незначної складності.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що з наданого акту про надання правової допомоги вбачається, що адвокатом надано таку послугу як підготовка та складання апеляційної скарги, проте матеріали справи апеляційної скарги поданої позивачем не містять. В свою чергу позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідача, з чого судова колегія робить висновок про описку допущену в акті виконаних робіт.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у положеннях КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/16322/18.

В свою чергу слід зазначити, що такі послуги як аналіз апеляційної скарги та складання відзиву на апеляційну скаргу оцінені у 5000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та ціною позову.

Щодо складання та підготовки відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія зазначає, що згідно його змісту, в останньому продубльовано норми права та доводи, які було зазначено в позові, що, відповідно, не потребувало значних зусиль.

Крім того, 20.03.2024 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу зазначаючи, що дана справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи. Також, відповідач зазначає, що адвокатом не надано доказів сплати позивачем коштів за надані послуги.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що враховуючи приписи частини 7 статті 139 КАС України витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено, що узгоджується із рішенням ЄСПЛ «Бєлоусов проти України», за яким навіть несплата адвокатського гонорару, обумовленого договірними зобов`язаннями, свідчить про те, що витрати за таким гонораром є «фактично понесеними».

Аналогічна позиція висловлена ВС КАС у своєму рішенні від 21.01.2021 по справі №280/2635/20.

Вищенаведене свідчить, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) та складністю справи, та не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи.

У зв`язку з цим, колегія суддів, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 1000 грн., що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі.

Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 243, 252, 311, 321, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалити додаткову постанову у справі № 492/759/23.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Одеській області (вул.Єврейська, буд. № 12, м.Одеса, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. (одна тисяча гривень).

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 березня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук