Справа № 620/5064/22
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/5064/22 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року (повний текст складено 06 лютого 2023 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у ненарахуванні та невиплаті компенсації за роботу надурочно, у період з 17.03.2020 до 22.05.2020, у зв`язку з введенням посиленого варіанту службової діяльності;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за роботу надурочно, у період з 17.03.2020 до 22.05.2020, у зв`язку з введенням посиленого варіанту службової діяльності.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що оскільки за період посиленого варіанта служби позивачу не було надано відгулів та додаткових вихідних днів, він має право на компенсацію за роботу надурочно.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. В суді першої інстанції його позиція обґрунтовувалась тим, що чинним законодавством не передбачено додаткових виплат для поліцейських, які несуть службу понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні, натомість їм надається відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) протягом двох наступних місяців.

Відповідно до ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу в ГУ НП в Чернігівській області та наказом від 25.03.2022 №126о/с його було звільнено з посади старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ніжинського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області за п.7 ч.1 ст.77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с.13).

Під час служби позивача наказом ГУНП в Чернігівській області від 17.03.2020 № 503 особовий склад територіальних та структурних підрозділів ГУНП в Чернігівській області було переведено на посилений варіант службової діяльності та установлено для поліцейських несення служби понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні, але не більше 12-годинного робочого дня та шестиденного робочого тижня (а.с.16).

Строк посиленого варіанту службової діяльності було продовжено наказами ГУНП в Чернігівській області від 02.04.2022 №580 з 05 квітня по 24 квітня 2020 року, від 24.04.2022 №705 з 25 квітня по 11 травня 2020 року та від 12.05.2022 № 789 з 12 травня по 22 травня 2020 року (а.с.17-19).

На виконання вказаних наказів були затвердженні графіки чергування та вихідних відповідальних від керівництва Чернігівського районного відділення поліції Чернігівського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області (а.с.20-23).

14.07.2022 позивач звернувся до ГУ НП в Чернігівській області із заявою, в якій просив нарахувати та виплатити йому заробітну плату за понаднормове несення служби у подвійному розмірі (а.с.25-27).

Оскільки таке нарахування не було проведено відповідачем, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що позивач мав право звернутися до відповідача з рапортом про надання часу для відпочинку, у зв`язку з виконанням обов`язків у вихідні, святкові, неробочі дні, та реалізувати своє право на відпочинок, натомість положеннями законодавства не передбачено компенсації за роботу поліцейських понаднормово.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про національну поліцію», який визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.43 Конституції України, кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частинами 1, 2 ст.91 Закону України "Про національну поліцію" встановлено, що особливий характер служби в поліції містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських:1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Згідно зі ст.94 Закону України "Про національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 № 988, грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до п.20 Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, у вихідні, святкові та неробочі дні грошове забезпечення поліцейським додатково не виплачується. Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку (у порядку компенсації) надається протягом двох наступних місяців.

З наведених положень законодавства, яким врегульовано умови та порядок проходження служби в Національній поліції України, оплату праці та компенсацію понадурочних вбачається, що відповідна компенсація здійснюється шляхом надання відповідного часу для відпочинку, що здійснюється протягом двох наступних місяців після несення служби надурочно.

Колегія суддів враховує, що відповідно до ст.106 КЗпП України за погодинною системою оплати праці робота в надурочний час оплачується в подвійному розмірі годинної ставки. За відрядною системою оплати праці за роботу в надурочний час виплачується доплата у розмірі 100 відсотків тарифної ставки працівника відповідної кваліфікації, оплата праці якого здійснюється за погодинною системою, - за всі відпрацьовані надурочні години. У разі підсумованого обліку робочого часу оплачуються як надурочні всі години, відпрацьовані понад встановлений робочий час в обліковому періоді, у порядку, передбаченому частинами першою і другою цієї статті. Компенсація надурочних робіт шляхом надання відгулу не допускається.

Разом з тим, виходячи із правил конкуренції правових норм («закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) - «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) - «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali), помилковими є твердження апелянта про невідповідність пункту 20 Порядку № 260 вимогам статті 106 КЗпП України.

На переконання колегії суддів, не може вважатись таким, що не відповідає вимогам кодифікованого законодавчого акту, який містить норми загального трудового законодавства, підзаконний нормативно-правовий акт, прийнятий на виконання вимог спеціального Закону, та який становить частину спеціального законодавства в світлі спірних правовідносин.

Положення Закону України «Про Національну поліцію» та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 є нормами спеціального законодавства, в той час, як положення ст.106 КЗпП України належать до норм загального законодавства, яке може застосовуватись виключно в тому випадку, коли спірне питання не врегульовано спеціальними нормами.

Водночас, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, який вступив в дію з 27.05.2016, встановлено пряму заборону на виплату поліцейським додаткового грошового забезпечення за виконання службових обов`язків понад установлений службовий час, внаслідок чого відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу компенсації за роботу надурочно, у період з 17.03.2020 до 22.05.2020, у зв`язку з введенням посиленого варіанту службової діяльності.

Наведений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі 260/1213/19, яка підлягає врахуванню при розгляді спірних правовідносин.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, внаслідок їх необґрунтованості.

Інші доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують. При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 «Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 21 березня 2024 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма