Справа № 400/7260/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/7260/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Осіпова Ю.В.,

Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року, прийняте у складі суду судді Устинова І.А. в місті Миколаїв, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, в якому позивач просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області щодо відмови позивачці в зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області перерахувати позивачці вислугу років в Службі судової охорони відповідно до п,5 розділу І Положення про проходження Служби співробітникам Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-2 від 18.11.2021, та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, станом на 02.02.2023, час попередньої роботи в: фінансовому відділі (управлінні) Жовтневої (пізніше - Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області з 08.06.1995 по 26.02.2001; в фінансовій частині СДПЧ-25 Управління Державної пожежної охорони УМВС України в Миколаївській області з 27.02.2001 по 04.03.2003; в Жовтневому загоні місцевої пожежної охорони з 05.03.2003 по 03.09.2003 та з 01.07.2006 по 01.12.2006, в обліково-розрахунковій частині при УМВС України в Миколаївській області з 08.12.2006 по 01.09.2007; в секторі бухгалтерського обліку та звітності ВФРБО УМВС України в Миколаївській області з 01.09.2007 по 12.05.2008, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області до стажу служби у Службі судової охорони часу попередньої роботи в державних органах, а саме: фінансовому відділі (управлінні) Жовтневої (пізніше - Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області з 08.06.1995 по 26.02.2001; в фінансовій частині СДПЧ-25 Управління Державної пожежної охорони УМВС України в Миколаївській області з 27.02.2001 по 04.03.2003; в Жовтневому загоні місцевої пожежної охорони з 05.03.2003 по 03.09.2003 та з 01.07.2006 по 01.12.2006, в обліково-розрахунковій частині при УМВС України в Миколаївській області з 08.12.2006 по 01.09.2007; в секторі бухгалтерського обліку та звітності ВФРБО УМВС України в Миколаївській області з 01.09.2007 по 12.05.2008. Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області перерахувати ОСОБА_1 вислугу років в Службі судової охорони відповідно до п. 5 розділу І Положення про проходження Служби співробітникам Служби судової охорони з урахуванням змін, внесених рішенням Вищої ради правосуддя № 2236/0/15-2 від 18.11.2021 та зарахувати до стажу служби у Службі судової охорони, станом на 02.02.2023, час попередньої роботи в: фінансовому відділі (управлінні) Жовтневої (пізніше - Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області з 08.06.1995 по 26.02.2001; в фінансовій частині СДПЧ-25 Управління Державної пожежної охорони УМВС України в Миколаївській області з 27.02.2001 по 04.03.2003; в Жовтневому загоні місцевої пожежної охорони з 05.03.2003 по 03.09.2003 та з 01.07.2006 по 01.12.2006, в обліково-розрахунковій частині при УМВС України в Миколаївській області з 08.12.2006 по 01.09.2007; в секторі бухгалтерського обліку та звітності ВФРБО УМВС України в Миколаївській області з 01.09.2007 по 12.05.2008, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби в Службі судової охорони..

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Територіальне управління Служби судової охорони у Миколаївській області звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 до вислуги років зараховується, зокрема, час роботи в державних органах, у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони. Відповідно до цього переліку затвердженого наказом Служби судової охорони № 454 від 24.10.2022 року у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах та підпадають наступні посади: перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони; начальники управлінь, відділів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони. Апелянт стверджує, що оскільки позивач проходить службу у територіальному управлінні Служби судової охорони, а не у центральному органі управління Служби судової охорони, її посада не входить до вищезазначеного переліку, а тому відсутні підстави для зарахування до її стажу часу роботи в державних органах.

Позивачем надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивачку прийнято на службу до Судової охорони з 13.05.2020.

Так, наказом територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області від 13.05.2020 № 12 о/с позивачу призначено на посаду начальника фінансово-економічного відділу (головного бухгалтера) територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області.

Наказом територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області від 01.02.2023 № 48 о/с у зв`язку з переміщенням для подальшого проходження служби з територіального управління Служби судової охорони у Кіровоградській області призначено на посаду начальника відділу матеріально технічного забезпечення територіального управління служби Судової охорони у Миколаївській області.

15.05.2023 позивачка звернулась до відповідача з рапортом щодо зарахування до стажу її служби у Службі судової охорони стажу (періоду) роботи в державних органах, а саме: фінансовому відділі (управлінні) Жовтневої (пізніше - Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області з 08.06.1995 по 26.02.2001; в фінансовій частині СДПЧ-25 Управління Державної пожежної охорони УМВС України в Миколаївській області з 27.02.2001 по 04.03.2003; в Жовтневому загоні місцевої пожежної охорони з 05.03.2003 по 03.09.2003 та з 01.07.2006 по 01.12.2006, в обліково-розрахунковій частині при УМВС України в Миколаївській області з 08.12.2006 по 01.09.2007; в секторі бухгалтерського обліку та звітності ВФРБО УМВС України в Миколаївській області з 01.09.2007 по 12.05.2008.

Листом від 16.05.2023 №45/10-321 відповідач відмовив позивачці у зарахуванні до стажу її служби у Службі судової охорони стажу (періоду) роботи в державних органах, оскільки посада позивачки не входить до переліку, затвердженого наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивачка звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивачки у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі судової охорони, є необґрунтованим.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 160 Закону України «Про судоустрій і статус суддів"» передбачено, що підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Відповідно до статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна Державній судовій адміністрації України.

Статтею 164 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що спеціальне звання підполковника Служби судової охорони віднесене до спеціальних звань середнього складу Служби судової охорони.

Частина шоста статті 163 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначає, що порядок проходження служби співробітниками Служби судової охорони визначається у відповідному положенні, яке затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Голови Служби судової охорони, погодженим з Державною судовою адміністрацією України.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1052/0/15-19 «Про затвердження Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони», затверджено Положення, яким визначено порядок проходження служби громадянами України у Службі судової охорони (далі - Положення).

Відповідно до пункту 5 розділу І Положення (зі змінами), час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.

Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.

До стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей».

З наведеного слід дійти висновку, що пункт 5 Положення містить бланкетну норму, яка слугує підставою для звернення до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1999 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) та постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей» (далі - Постанова №393).

Так, згідно з пунктом «б» частини першої статті 1-2 Закону №2262-ХІІ, право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ визначено, що особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «з» статті 12 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки України, Управління державної охорони України, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро України, державну пожежну охорону, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України, органи і підрозділи цивільного захисту, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки України або Державну кримінально-виконавчу службу України на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затверджуваними відповідно Службою безпеки України, Управлінням державної охорони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах виконання кримінальних покарань, цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони.

У свою чергу, абзацом 12 пункту 1 Постанови №393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються час роботи в державних органах у разі переходу на військову службу в органи і військові формування Служби безпеки, Управління державної охорони, органи внутрішніх справ, Національну поліцію, Національне антикорупційне бюро, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації, органи і підрозділи цивільного захисту, державну пожежну охорону, податкову міліцію, Бюро економічної безпеки або Державну кримінально-виконавчу службу на посади офіцерського та начальницького складу згідно з переліками посад, затвердженими відповідно Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Міністерством внутрішніх справ, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації, центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної політики у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки, державної фінансової політики, виконання кримінальних покарань, а також у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, затвердженим Головою Служби судової охорони.

Аналіз положень пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, пункту 5 Положення, пунктів 8, 9 розділу І та пунктів 17-19 розділу ІІ Порядку №384 дає підстави суду дійти висновку, що вказаними нормами права визначено за особою, у разі її переходу на службу до Служби судової охорони, право на зарахування до стажу в Службі судової охорони, періоду (часу) роботи в державних органах. При цьому, суд констатує, що таке право закріплене в Законі №2262-XII та Положенні, порядок його підтвердження та обчислення - у Постанові №393, а порядок його реалізації - у Порядку №384.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами за змістом поданих ними заяв по суті спору, що на виконання вимог пункту «и» частини першої статті 17 Закону №2262-XII, абзацу 12 пункту 1 Постанови №393, наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 затверджено Перелік посад співробітників Служби судової охорони середнього і вищого складу, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах.

Наказом Служби судової охорони від 05.12.2022 №519 до вказаного вище Переліку внесено зміни, у зв`язку з чим останній викладено у новій редакції, а саме:

« 1. Перший заступник Голови Служби судової охорони, заступники Голови Служби судової охорони;

2. Начальники управлінь, відділів, служб, секторів та їх заступники центрального органу управління Служби судової охорони.»

Таким чином, як вірно зазначає апелянт, перелік, затверджений наказом Служби судової охорони від 24.10.2022 №454 (зі змінами), включає лише керівні посади центрального органу управління Служби судової охорони.

Водночас, нормами чинного законодавства право зарахування до стажу служби у Службі судової охорони, яке дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки, не поставлено в залежність від того, в центральному чи територіальному органі Служби судової охорони вони проходять службу.

При цьому, суд зауважує, що перелік посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, на яких, у разі переходу на службу до Служби судової охорони, до вислуги років для призначення пенсії зараховується час роботи в державних органах, станом на час виникнення спірних правовідносин, Головою Служби судової охорони не затверджено.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду сформував сталу судову практику під час вирішення питання щодо незатвердження державним органом списку посад, які зараховуються до стажу для обчислення вислуги років (постанови: від 18.11.2019 у справі №813/5876/15, від 20.09.2019 у справі №813/904/15, від 04.10.2018 у справі №819/1695/16 тощо). Зокрема, суд касаційної інстанції вказав, що Закон №2262-XII для окремих категорій осіб передбачає гарантії формування вислуги років, необхідної для призначення та нарахування пенсії. Реалізація зазначеної гарантії не повинна залежати від невиконання державними органами, покладених на них обов`язків, зокрема, щодо створення та затвердження списку посад. Правовідносини, що виникають в процесі реалізації права на встановлену державою гарантію для окремих категорій осіб як складової їхнього правового статусу, будуються на принципі юридичної визначеності. Зазначений принцип не дозволяє державі посилатися на відсутність певного нормативного акта, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Крім того, принцип юридичної визначеності, закріплений у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатися на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться у законодавчому акті, який загалом не має автоматичної прямої дії. Така дія зазначеного принципу пов`язана з іншим принципом - відповідальності держави, який полягає у тому, що держава не може посилатися на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності - в даному випадку відсутність визначеного переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони для обрахунку стажу.

Суд зазначає, що якщо держава чи орган публічної влади схвалили певну концепцію, в даному випадку це надання для співробітників Служби судової охорони певних гарантій, а саме права на зарахування до вислуги років для призначення пенсії часу роботи в державних органах у разі переходу на службу до Служби судової охорони на посади середнього і вищого складу згідно з переліком посад, що затверджується Головою Служби судової охорони за правилами, встановленими пунктом «и» частини першої статті 17 Закону №2262-ХІІ, держава, у даному випадку в особі Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області, безпідставно, відступаючи від гарантованих позивачці прав та правомірних сподівань, не зарахувала до її стажу службу в державних органах, як особі, на яку поширюється дія Закону №2262-ХІІ.

Так, записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 підтверджується час (періоди) роботи позивачки фінансовому відділі (управлінні) Жовтневої (пізніше - Вітовської) районної державної адміністрації Миколаївської області з 08.06.1995 по 26.02.2001; в фінансовій частині СДПЧ-25 Управління Державної пожежної охорони УМВС України в Миколаївській області з 27.02.2001 по 04.03.2003; в Жовтневому загоні місцевої пожежної охорони з 05.03.2003 по 03.09.2003 та з 01.07.2006 по 01.12.2006, в обліково-розрахунковій частині при УМВС України в Миколаївській області з 08.12.2006 по 01.09.2007; в секторі бухгалтерського обліку та звітності ВФРБО УМВС України в Миколаївській області з 01.09.2007 по 12.05.2008.

Відтак, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що незарахування відповідачем зазначених періодів до стажу служби позивачки у Службі судової охорони суперечить приписами закону, а покликання відповідача на відсутність у затвердженому переліку посад середнього і вищого складу територіальних управлінь Служби судової охорони, як на підставу для відмови позивачу у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі судової охорони, є протиправним.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст, 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року залишити без задоволення .

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: Ю.В. Осіпов

Суддя: В.О. Скрипченко