Справа № 320/26904/23
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Губської Л.В., Епель О.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 48 від 22.02.2023 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком № 1.

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 навчання в ПТУ з 01.09.1982 по 20.07.1985, службу в Радянській армії з 19.05.1986 по 01.06.1988, трудовий стаж роботи з 05.09.1985 по 19.11.1985, з 12.12.1985 по 30.04.1986, з 16.07.1988 по 22.10.1998, з 16.07.2010 по 30.01.2013, з 01.02.2013 по 30.09.2014 до пільгового стажу роботи з урахуванням кратності стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 1, призначити та виплати пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 з 14.02.2023 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.02.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності, розглянувши заяву позивача Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області прийняло рішення від 22.02.2023 №48 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Вказане рішення обґрунтовано відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки заявник надав копію трудової книжки. Для зарахування періодів роботи відповідач вказав, що необхідно надати оригінал сканкопії трудової книжки або уточнюючі довідки, оформлені належним чином. Страховий стаж з 01.04.1999 зараховано згідно даних персоніфікованого обліку.

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи згідно пільгових довідок №1200 та №1201, оскільки в довідках відсутня дата видачі та довідки не відповідають вимогам Додатку №5 Постанови КМУ №637 від 12.08.1993. Також на думку відповідача відсутній наказ про проведення атестації робочих місць. Пільговий стаж обчислено з урахуванням Постанови №637 за даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

При цьому, до пільгового стажу не враховано період роботи з 01.01.2013 по 30.01.2013, оскільки в РЗО відсутня інформація про сплату страхових внесків, період роботи з 01.02.2013 по 30.09.2014, оскільки в РЗО відсутня інформація про проведення атестації робочих місць.

З рішенням про відмову у призначенні пенсії від 22.02.2023 №48 позивач не погоджується, вважає його протиправним, та таким, що порушує його гарантоване Конституцією України право на належне пенсійне забезпечення, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно до п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закон).

Відповідно до п."а"ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (з урахуванням пункту 3 резолютивної частини Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2020 від 23.01.2020 щодо застосування статті 13), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці. - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 15 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Як передбачено абз. 10 ч. З ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і її за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до Порядку застосування Списків № 1 і Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, стверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Отже, необхідними умовами дія виникнення права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування на посаді або виконання робіт, що містяться у списку №1.

Згідно постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10. що діяла з 1 січня 1992 року, до Списку № 1 виробництв, цехів, професій і посад, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах у розділі І "Гірничі роботи" підрозділі І «Підземні роботи» за кодом 1010100а включені підземні роботи в шахтах та всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах .

Відповідно до постанови КМУ від 11 березня 1994 р. № 162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах. на будівництві шахт, рудників, копальнях - віднесені до Списку № 1 у розділі 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 пункт 1010100а.

Згідно постанови КМУ від 16.01.2003 № 36 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень - віднесені до Списку № 1 у розділі 1 "Гірничі роботи" підрозділ 1 пункт 1.1а.

Факт роботи позивача гірником на підземній роботі повний робочий день в шахті Фащівська» з 12.12.1985 до 30.04.1986 року, з 16.07.1988 до 18.11.1988, з 18.11.1988 до 31.01.1994, з 21.12.1995 до 22.10.1998 також підтверджується Довідками про підтвердження особливого характеру роботи або умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії №1200, №1201, які видані відокремленим підрозділом «Шахта «Фащівська» Державного підприємства Луганськвугілля.

Відповідно до Наказу №270 від 27.09.1994 на шахті «Фащевська» проведено атестацію робочих місць по Списку №1, Списку №2.

Відповідно до Переліку робочих місць, робіт, професій, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по списку №1 посади, які займав позивач: «гірник підземний», «майстер-підривник», «гірник очисного забою» підтверджені атестацією робочого місяця по Списку №1.

Крім того, факт роботи позивача на шахті «Фащевська» підтверджено довідкою про заробіток для обчислення пенсії №377 від 13.09.2006, яка видана відокремленим підрозділом «Шахта «Фащівська» Державного підприємства «Луганськвугілля». З даної довідки вбачається, що позивачу за період його роботи з січня 1993 року по грудень 1997 року виплачена заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії. Довідка видана на підставі особових рахунків за 5 років (01.01.1993 - 31.12.1997).

Факт роботи позивача майстром-підривником дільниці підривних робіт з 16.07.2010 по 30.01.2013 підтверджується записами в трудовій книжці, довідкою №289-од від 06.07.2011, що видана ТОВ «Шахта «Садова» та даними, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5).

У довідці №289-од від 06.07.2011 вказано, що позивач працює підземним майстром - підривником ділянки підривних робіт з 16.07.2010 і станом на дату видачі довідки має 24 роки 06 місяців загального стажу роботи, з них 11 років 07 місяців по Списку №1.

Неврахування пенсійним фондом вище перелічених періодів роботи позивача за Списком № 1 як підземних, де позивач був зайнятий повний робочий день під землею, призвело до незастосування до позивача норм статей 1 та 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», в яких передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах в особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 вказаного Закону передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7.5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менше як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

В трудовій книжці також містяться записи про результати атестації робочих місць, на яких працював позивач, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності такої книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і Списків № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, стверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики від №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємств про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, ствердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пунктів 1. 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Крім того, відповідно до п.20 цього Порядку, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників; у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціальною страхування.

Відповідно до п.17 указаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці, при цьому за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями підтвердження трудового стажу може здійснюватися органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом встановлено, що відповідач відмовляється визнати пільговий стаж на тій підставі, що позивач надав не оригінал трудової книжки, а її копію, а також не надав уточнюючих довідок підприємства, виданих в установленому законом порядку.

Через повномасштабне вторгнення рф та в результаті проведення бойових дій на території, де працював і проживав позивач, оригінал трудової книжки втрачено, так як трудова книжка, залишилася за останнім місцем роботи на тимчасово окупованій території.

Отже, на теперішній час, позивач опинився в ситуації, що позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав на пенсійне забезпечення.

Судом встановлено, що позивач втратив трудову книжку за обставин, які не залежали від нього, а тому втрата трудової книжки не може слугувати підставою для позбавлення позивача права на пенсію за наявності у нього необхідного страхового стажу.

Матеріалами справи підтверджується факт роботи позивача в періоди, інформація про які внесена до копії трудової книжки, відтак зазначені періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу останнього.

Надані позивачем документи підтверджують його роботу за Списком №1, проте орган Пенсійного фонду не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, викладеної у трудовій книжці на підтвердження або спростування стажу позивача.

У спірному рішенні пенсійний орган зазначив, що у період з 01.01.2013 до 30.01.2013 відсутня інформація про сплату страхових внесків, а тому цей період не підлягає зарахуванню.

Періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі - працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні. Не перерахування роботодавцем страхових внесків до Пенсійного фонду, які утримувалися роботодавцем із заробітної плати, не може бути підставою відмови у зарахуванні стажу у відповідні періоди роботи, оскільки відповідно до ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, так як саме воно нараховує страхові внески із заробітної плати застрахованої особи.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм права висловлена Верховним Судом у постановах від 27 березня 2018 року у справі №208/6680/16-а та від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах за нормами статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовується пункт 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року (далі - Положення), за яким періоди служби у складі Збройних Сил СРСР, в органах міліції (тощо) прирівнюються за вибором особи чи до роботи, яка передувала, чи до роботи, яка була одразу після військової служби, а навчання в професійно-технічному закладі зараховується до роботи, яка була після його закінчення.

Законом України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби" передбачено, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або обіймала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Відповідно до статті 38 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" від 10.02.1998 року № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

У період з 01.09.1982 до 20.07.1985 позивач навчався у професійно-технічному училищі № 97 м. Красний Луч за спеціальністю "газозварювальник".

Після закінчення навчання позивач з 05.09.1985 вже працював газозварювальником 2 розряду в тресті Ворошиловградшахтстроймонтаж, тобто працевлаштувався за набутою (пільговою) професією.

Відповідно до відомостей з трудової книжки позивач проходив військову службу у Радянській армії у період з 19.05.1986 до 01.06.1988.

З 16.07.1988 - призначений на посаду гірника підземного в шахті «Фащівська» з повним робочим днем під землею.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону № 1788 до стажу роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується, зокрема, військова служба і перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки і органах внутрішніх справ, незалежно від місця проходження служби.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ передбачено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття зазначених законів України, а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі - і в Збройних силах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 25.09.2018 у справі № 426/1006/16-а (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 76695565).

Отже, з урахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був зарахувати позивачу період навчання та період проходження строкової військової служби до його пільгового стажу за списком №1.

Відповідно до ч.3 ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Тобто, у разі сумніву пенсійного органу у належності та обґрунтованості поданих заявником документів, в нього є право перевірити надані заявником документи шляхом звернення до установ, підприємств, організацій, де працював заявник, із відповідними запитами.

Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.03.2020 року у справі № 446/656/17.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Так, періоди навчання, служби в армії та роботи позивача з 01.09.1982 до 20.07.1985, з 05.09.1985 до 19.11.1985, з 12.12.1985 до 30.04.1986, з 19.05.1986 до 01.06.1988, з 16.07.1988 до 22.10.1998, з 16.07.2010 до 30.01.2013, з 01.02.2013 до 30.09.2014, що підлягають до зарахування до Списку №1 всього становить - 20 років.

Відповідачем зараховано пільговий стаж позивача за Списком №1 - 2 роки 04 місяці 13 днів, Списком №2 - 7 років 3 місяці 5 днів.

Так, згідно з Розділом І (Гірничі роботи) Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком (по старості) на пільгових умовах, затверджених вищенаведеними постановами Кабінету Міністрів СРСР роботи "гірник підземний" (у тому числі "майстер підривник» підземний з повним робочим днем в шахті"), віднесені до професій із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.

Так, відповідно до Розділу I "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт Постанови № 202: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю), мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач у спірний період працював повний робочий день під землею.

З урахуванням висновків суду та встановлених обставин, зазначені періоди роботи позивача відносяться до категорії посад, що мають право на пільгову пенсію відповідно до положень частини 3 статті 114 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржуване рішення відповідача від 22.02.2023 №48 є протиправним та підлягає скасуванню.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з метою належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахувати ОСОБА_1 навчання в ПТУ 01.09.1982 до 20.07.1985, службу в Радянській армії з 19.05.1986 до 01.06.1988, трудовий стаж роботи з 05.09.1985 до 19.11.1985, з 12.12.1985 до 30.04.1986, з 16.07.1988 до 22.10.1998, з 16.07.2010 до 30.01.2013 до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 1, призначити та виплатити пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за списком № 1 з 14.02.2023.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Л.В.Губська

суддя О.В.Епель