Справа № 240/3552/23
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

25 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/3552/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Окис Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню,

установив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

22 березня 2024 року Військова частина НОМЕР_1 подала до суду заяву, у якій просить визнати виконавчий лист №240/3552/23 від 27 вересня 2023 року, виданий Житомирським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню.

На обґрунтування заяви зазначає, що після отримання ухвали Верховного Суду від 24 серпня 2023 року вживалися всі можливі заходи для добровільного виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року. З метою добровільного виконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 проведено ряд заходів, а саме направлялись листи до начальника забезпечувального фінансового органу додаткову заявку-розрахунок на фінансування для проведення виплат на виконання рішення суду та видатків за КЕКВ 2800 "Інші поточні видатки". За результатами проведених заходів на виконання рішення суду на рахунок Військової частини НОМЕР_1 надійшли грошові кошти, які в подальшому були перераховані на банківський рахунок ОСОБА_1 .

Ураховуючи те, що Військовою частиною НОМЕР_1 було виконано всі дії для виконання рішення у справі №240/3552/23 добровільно, тому відповідно до вимог статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України виконавчий лист має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Заяву Військової частини НОМЕР_1 призначено до судового розгляду на 25 березня 2024 року.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 11 березня 2022 року грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, без урахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №294-IХ станом на 01 січня 2020 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IХ станом на 01 січня 2021 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 11 березня 2022 року грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №294-IХ станом на 01 січня 2020 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IХ станом на 01 січня 2021 року та Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 02 грудня 2021 року №1928-IХ станом на 01 січня 2022 року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2023 року у справі №240/3552/23 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишено без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року без змін.

Житомирський окружний адміністративний суд 27 вересня 2023 року видав виконавчий лист по справі.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується Військовою частиною НОМЕР_1 , що виконавче провадження №74093185 за виконанням указаного виконавчого листа відкрито 08 лютого 2024 року.

Військова частина НОМЕР_1 листами від 22 лютого 2024 року №376 та від 26 лютого 2024 року повідомляла головного державного виконавця Бердичівського відділу державної виконавчої служби у Бердичівському району Житомирської області Задорожнюк О.В. про здійснення заходів для добровільного виконання рішення суду та у зв`язку з цим просила скасувати постанову від 08 лютого 2024 року та закрити виконавче провадження №74093185.

Однак, відповідно до наданої Військовою частиною НОМЕР_1 платіжної інструкції №40, ОСОБА_1 виплачено кошти в сумі 110367,87 грн, лише 20 лютого 2024 року.

Відповідно до частини 2 статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Тобто, причинами визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можуть бути: (1) якщо виконавчий лист було видано помилково; (2) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою; (3) з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

У той же час, законодавче визначення виконавчого провадження характеризує його як виключно примусове виконання судових рішень, а тому факт відкриття виконавчого провадження розпочинає процедуру саме примусового виконання судового рішення.

Суд також зазначає, що факт виконання рішення суду встановлює державний виконавець в ході примусового виконання рішення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, шляхом винесення постанови про закінчення виконавчого провадження.

Окрім того, статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено виключний перелік підстав закінчення виконавчого провадження, серед яких відсутня така підстава, як добровільне виконання рішення.

За такого правового регулювання судові рішення можуть бути виконані добровільно виключно до моменту відкриття виконавчого провадження. Закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням судового рішення свідчить про те, що судове рішення було виконане примусово.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 30 вересня 2020 року по справі №819/523/16.

Оскільки доказів, які б свідчили про те, що боржником добровільно виконано судове рішення до початку примусового виконання судового рішення, немає (виконавче провадження відкрито 08 лютого 2024 року, а виплата коштів здійснена 20 лютого 2024 року), підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Отже, заява Військової частини НОМЕР_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Військовій частині НОМЕР_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дати її постановлення.

Суддя Т.О. Окис