Справа № 320/37937/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року справа №320/37937/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області, третя особа Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 16, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.02.2023 №5 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 із органів внутрішніх справ відповідно до пункту 63 «з» (через скорочення штатів) Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114 та в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 на день звільнення - 18 років 10 місяців 21 день;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 строк вимушеного прогулу із 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023;

- зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 строк вимушеного прогулу із 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023 та звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за віком, на підставі пункту 63 «а» Положення «Про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ», затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо не оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії та їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області оформити всі необхідні документи та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо не виплати ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а також грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в період із 27.01.2015 по 28.02.2023 та зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області при звільненні ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а також грошову компенсацію за невикористані дні відпусток в період із 27.01.2015 по 28.02.2023.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказом Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.02.2023 №5 о/с його було звільнено з органів внутрішніх справ на підставі пункту 63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ у зв`язку з скороченням штату, однак, не було здійснено нарахування й виплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби в органах внутрішніх справ, а також компенсації за невикористані дні відпусток, не оформлено і не відправлено до пенсійного органу документи про призначення позивачу пенсії. Відтак, вважає вказану бездіяльність відповідача протиправною, в зв`язку із чим змушений звернутися до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 19 грудня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що з 07.11.2015 органи та підрозділи міліції і працівники міліції не виконували та не могли виконувати завдання та функції міліції у зв`язку з втратою чинності Закону України «Про міліцію», ліквідацією органів міліції та штатних посад, які заміщувалися особами начальницького і рядового складу, що унеможливлювало зарахування позивачу вислуги років у період з 27.01.2015 по 27.11.2022 та з 28.11.2022 по 28.02.2023, а також оформлення документів та направлення їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області для призначення пенсії.

Після отримання відзиву на позовну заяву від відповідача, позивачем було подано до суду відповідь на відзив із запереннями проти відзиву на позовну заяву.

Третя особа своїм правом на подання пояснень відносно предмету спору не скористалась, пояснення до суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

03 червня 1998 року ОСОБА_1 , наказом №71 о/с ГУ МВС України в Київській області був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, про що в трудовій книжці зроблено запис за №04.

26 січня 2015 року наказом відповідача №41о/с, виданого на підставі наказу МВС України № 48 о/с від 16 січня 2015 року, позивача було звільнено з органів внутрішніх справ у запас Збройних Сил (із постановкою на військовий облік), відповідно до вимог п.10 ч.2 ст. 3 Закону України «Про очищення влади» та пунктів 62 «а», 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу), про що в у трудовій книжці зроблено запис за №05 від 26 січня 2015.

Відповідно до змісту наказу №41ос від 26 січня 2015 року вислуга років позивача в органах внутрішніх справ на день звільнення складала 18 років 01 місяць 01 день.

Не погоджуючись із наказами про звільнення з органів внутрішніх справ, позивач оскаржив їх у судовому порядку.

04 жовтня 2022. року рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва по справі № 826/3225/15, вирішено:

-визнати протиправним та скасувати Наказ Міністра внутрішніх справ України від 16.01.2015 № 48 о/с та Наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 26.01.2015 № 41 о/с, в частині звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ;

-поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області з 27 січня 2015 року;

-стягнути з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2015 року по 04.10.2022 року у розмірі 409 120, 25 грн.;

-допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на Посаді інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області з 27 січня 2015 року та стягнення з Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 4 567,85 грн.

28 листопада 2022 року, на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року по справі № 826/3225/15, відповідачем видано наказ №6 о/с, яким позивача поновлено на службі в органах внутрішніх справ на посаді інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області з 27 січня 2015 року.

20 грудня 2022 року позивач звернувся до відповідача із рапортом, в якому просив: внести в трудову книгу ОСОБА_1 запис про визнання недійсним запису за №05 від 26 січня 2015 року «Звільнений з органів внутрішніх справ» та внести новий запис про поновлення в органах внутрішніх справ на підставі наказу №6 о/с ГУ МВС України в Київській області; врахувати до вислуги років ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ, строк вимушеного прогулу із 27 січня 2015 року по 27 листопада 2022 року; звільнити ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ за віком; оформити всі необхідні документи та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років та направити їх до ГУ Пенсійного фонду України в Київській області; виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а також грошову компенсацію за невикористані дні відпусток під час вимушеного прогулу в період із 27 січня 2015 року по день звільнення із органів внутрішніх справ, а також надати розрахунок вказаних сум.

На свій рапорт від 20 грудня 2022 року, позивач отримав від відповідача відповідь за №56/201/2 від 11 січня 2023 року, в якій зазначено, що МВС України подало апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 жовтня 2022 року по справі № 826/3225/15, а тому питання звільнення позивача буде розглянуто після апеляційного розгляду та набранням судовим рішенням законної сили.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року, рішення суду першої інстанції, в частині визнання незаконним звільнення та поновлення позивача на посаді залишено без змін, а рішення суду першої інстанції в частині стягнення коштів за час вимушеного прогулу змінено та постановлено стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.01.2015 по 04.10.2022 у розмірі 409 120, 25 грн. із Управління державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Київській області (попередньо, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було вирішено стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу не із УДАІ інспекції ГУ МВС України в Київській області, а із ГУ МВС України в Київській області).

28 лютого 2023 року позивач повторно звернувся до відповідача із рапортом, в якому, із врахуванням обставини, що судове рішення, яким позивача поновлено на посаді в органах внутрішніх справ, набрало законної сили, просив розглянути по суті та задовольнити його рапорт від 20 грудня 2022 року (врахувати час вимушеного прогулу до вислуги років, звільнити позивача із ОВС за віком, оформити документи про призначення позивачу пенсії за вислугою років та направити їх до ГУ Пенсійного фонду України в Київській області).

В цей же день, 28 лютого 2023 року відповідачем видано наказ №5 о/с, яким скасовано пункт наказу ГУ МВС України в Київській області від 26 січня 2015 року №41 о/с, в частині звільнення Позивача із органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу, також вищевказаним наказом №5 о/с від 28 лютого 2023 року Позивача звільнено з органів внутрішніх справ відповідно до п.63 «з» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ (через скорочення штатів), при цьому в наказі зазначено, що вислуга років Позивача на день звільнення складає 18 років 10 місяців 21 день.

Також, Відповідачем в трудову книжку Позивача, внесений запис за №12 від 28 листопад 2022 року: «Запис №05 вважати недійсним. Поновлений в органах внутрішніх справ» та запис за №13 від 28 лютого 2023 року: «Звільнений зі служби в органах внутрішніх справ».

В подальшому, на свій рапорт від 28 лютого 2023 року, позивач отримав відповідь за №С-242 від 28 березня 2023 року, в якій зазначено, що наказом ГУ МВС України в Київській області від 28 лютого 2023 року №5 о/с, скасовано пункт наказу ГУ МВС України в Київській області від 26 січня 2015 року №41 о/с, в частині звільнення позивача із органів внутрішніх справ за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу і цим же наказом позивача звільнено зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів.

Вважаючи вказані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 було затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей.

Пунктом 1 вказаного Порядку постановлено установити, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті «ж» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, серед іншого, служба в органах внутрішніх справ України, органах і підрозділах цивільного захисту на посадах начальницького і рядового складу, Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу з дня призначення на відповідну посаду.

Відповідно до пункту 24 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991р. №114, у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Згідно з пунктом 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993р. №58, в разі незаконного звільнення працівника і поновлення його на попередній роботі запис про звільнення визнається недійсним. Стаж роботи особи, яка була незаконно звільнена, а потім поновлена, вважається безперервним і така особа вважається застрахованою особою.

Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» з дня опублікування цього Закону всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів.

Тобто, позивача було попереджено про можливе звільнення через скорочення штатів в силу зазначеної норми закону.

Пунктами 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, шо заміщуються поліцейськими, у будь- якому органі (закладі, установі) поліції.

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах справ через скорочення штатів.

Пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України « Про Національну поліцію» передбачено, шо перебування працівників міліції на лікарняному чи у відпустці ( не є перешкодою для їх звільнення зі служби в органах внутрішніх справ відповідно до «Прикінцевих та перехідних положень» цього Закону.

Опублікування Закону України «Про Національну поліцію» відбулося в офіційному друкованому засобі масової інформації - «Голос України» 06.08.2015 № 141-142.

Відтак, тримісячний строк про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» сплив 06.11.2015.

Так, Головним управлінням, беручи до уваги наведене вище та з урахуванням відсутності можливості використання на службі, у зв`язку із фактичним припиненням існування та діяльності державного органу виконавчої влади міліція, видано наказ від 28.02.2023 № 5 о/с, яким позивача відповідно до пункту 10 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 63 «з» Положення, звільнено з органів внутрішніх справ через скорочення штатів.

З урахуванням встановлених вище обставин, суд вважає необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.02.2023 №5 о/с про звільнення позивача в зв`язку із скороченням штату та зобов`язання відповідача звільнити ОСОБА_1 за органів внутрішніх справ за віком.

Відповідач заперечує факт наявності у позивача вислуги років, виходячи з відсутності підстав для зарахування до вислуги років позивача період часу вимушеного прогулу з 27.01.2015 по 27.11.2022 та з 28.11.2022 по 28.02.2023 (враховуючи період поновлення позивача на посаді судом та звільнення з органів внутрішніх справ через скорочення).

Суд зауважує, що за своєю суттю вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати, але якби не винна поведінка власника або уповноваженого ним органу, то працівник міг би і надалі реалізовувати своє право на працю.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2022 у справі №826/3225/15, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, встановлено факт незаконного звільнення позивача з органів внутрішніх справ на підставі наказів від 16.01.2015 року №48 о/с та Головного управління МВС України в Київській області від 26.01.2015 №41 о/с, визнано протиправними та скасовано вказані накази в частині звільнення позивача, а також поновлено його на посаді інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області з 27 січня 2015 року. Вказане рішення в зазначеній частині залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.02.2023.

Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаного вище рішення суду, відповідно до наказу Головного управління МВС України в Київській області від 28.11.2022 №6 о/с позивача поновлено на посаді інспектора ДПС взводу №2 роти ДПС ДАІ з обслуговування стаціонарних постів при УДАІ ГУ МВС України в Київській області. Водночас, відповідно до наказу Головного управління МВС України в Київській області від 28.02.2023 №5о/с, позивача звільнено через скорочення штатів.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що стаж служби позивача в органах внутрішніх справ з урахуванням періоду його вимушеного прогулу, вважається безперервним.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 30.01.2022 у справі №580/2613/19.

Суд зауважує, що неприпустимим є перекладати тягар помилки відповідача щодо протиправного звільнення позивач на останнього. Безпосередньо саме зарахування до вислуги років періоду вимушеного прогулу є однією з гарантій відновлення порушених незаконним звільненням прав працівника, а тому відповідний період вимушеного прогулу має зараховуватися до вислуги років.

Таким чином, трудовий стаж позивача за період його вимушеного прогулу з 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023 підлягає зарахуванню до вислуги років позивача.

Отже, висновок відповідача про не зарахування періоду вимушеного прогулу позивача до вислуги років за період служби в органах внутрішніх справ (міліції) є помилковим та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 строк вимушеного прогулу із 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023 підлягають задоволенню.

Водночас, суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача, оскільки за наслідками розгляду рапорта позивача від 28.02.2023 відповідачем було вчинено дії, внаслідок яких прийнято рішення у формі листа за №С-242 від 28.03.2023 року. Таким чином, судом не встановлено, а матеріалами справи не підтверджено, що відповідачем було допущено саме протиправну бездіяльність щодо позивача у спірних правовідносинах.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача направити відповідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Частиною першою статті 17-2 Закону №2262-ХІІ визначено, що обчислення вислуги років для призначення пенсії здійснюється, як правило, за послужним списком особової справи військовослужбовця, особи, яка має право на пенсію за цим Законом.

Згідно з частиною 18 статті 43 Закону №2262-ХІІ у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Наказом МВС України від 17.09.2018 № 760, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 10.10.2018 №1152/32604, затверджено Інструкцію про організацію роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та з інших соціальних питань (далі - Інструкція №760).

Відповідно до пункту 1 розділу І ця Інструкція визначає процедуру організації в Міністерстві внутрішніх справ України, центральних органах виконавчої влади, діяльність яких спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України (Національна поліція України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Адміністрація Державної прикордонної служби України (далі - ЦОВВ)), та Національній гвардії України роботи з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції № 760 уповноважені структурні підрозділи - визначені МВС, ЦОВВ та Національною гвардією України структурні підрозділи, на які покладено функції з підготовки та подання до органів, які призначають пенсії, необхідних для призначення пенсій документів.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4 розділу II Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи, організують роботу з оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій особам, які мають право на пенсію відповідно до чинного законодавства; розглядають листи та звернення із питань оформлення документів для призначення та перерахунку пенсій, для отримання пільг, а також здійснюють прийом громадян, які звертаються з цих питань; готують та подають у встановленому чинним законодавством порядку до органів, які призначають пенсії, документи для призначення (перерахунку) пенсій.

Розділом III Інструкції № 760 визначено порядок організації роботи з оформлення документів для призначення пенсії.

Відповідно до частини першої 1 розділу III Інструкції №760 уповноважені структурні підрозділи: приймають від особи, яка набула право на пенсію відповідно до Закону, заяву про призначення пенсії, документи згідно з Порядком. Не пізніше наступного робочого дня інформують письмово в довільній формі підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) та фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) про необхідність оформлення та подання уповноваженому структурному підрозділу документів для призначення (перерахунку) пенсії; 1) здійснюють перевірку обчислення вислуги років (страхового стажу) для призначення пенсії; 2) здійснюють перевірку поданих для призначення пенсії документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та інших документів; 3) у разі якщо до заяви про призначення пенсії не додано необхідних для цього документів, витребовують їх від відповідного підрозділу персоналу (кадрового забезпечення) та підрозділу фінансового забезпечення (бухгалтерського підрозділу).

Витребовувати документи, подання яких не передбачено Порядком забороняється; 1) у 10-денний строк з дня одержання заяви про призначення пенсії та всіх необхідних документів оформлюють особі, якій оформлюється пенсія, подання про призначення пенсії за формою, установленою Порядком, та направляють до органу, що призначає пенсії, за місцем проживання особи; 2) долучають до облікової справи особи отриману від органів, що призначають пенсії, розписку-повідомлення.

Відповідно до пункту 3 Розділу III Інструкції №760 підрозділи персоналу (кадрового забезпечення) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України: обчислюють вислугу років та за потреби страховий стаж особи, яка набула право на пенсію, оформлюють розрахунок вислуги років для призначення пенсії (далі - розрахунок вислуги років).До розрахунку вислуги років додаються такі документи: витяги з наказів про звільнення зі служби (роботи) та/або виключення з особового (облікового) складу у зв`язку зі смертю із зазначенням вислуги років; копія послужного списку (за потреби - додаткові відомості з особової справи) особи, яка набула право на пенсію (померлого годувальника); копія військового квитка або довідка військового комісаріату про період проходження військової служби (за наявності); копія трудової книжки та/або документи, які підтверджують страховий стаж (стаж роботи).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії розрахунок вислуги років разом з іншими документами, зазначеними в підпункті 1 цього пункту, подається до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до Пункту 4 Розділу III даної Інструкції підрозділи фінансового забезпечення (бухгалтерські підрозділи) апарату МВС, територіальних органів з надання сервісних послуг МВС, закладів, установ та підприємств, що належать до сфери управління МВС, ЦОВВ та Національної гвардії України, готують: грошовий атестат; довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - довідка про додаткові види грошового забезпечення).

В 5-денний строк після отримання інформації про прийняття від особи заяви про призначення пенсії грошовий атестат та довідка про додаткові види грошового забезпечення подаються до уповноваженого структурного підрозділу.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи встановлену судом протиправність відмови відповідача в не зарахуванні періоду вимушеного прогулу з 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023, суд вважає, що для поновлення порушених прав позивача у повному обсязі, необхідним є зобов`язання відповідача підготувати та направити усі необхідні матеріали до органів Пенсійного фонду України для призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, включаючи період з 27.01.2015 по 27.11.2022 та із 28.11.2022 по 28.02.2023.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки, а також нарахування та виплату у повному обсязі одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, врахувавши при цьому повну календарну вислугу років за час служби в органах внутрішніх справ, у т.ч. вимушеного прогулу, включаючи період з 27.01.2015 по 27.11.2022, суд зазначає, що наразі у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем не буде здійснено виплату позивачу вказаної грошової компенсації після зарахування вислуги років (у календарному та пільговому обчисленні) за час служби позивача в органах внутрішніх справ за період з 27.01.2015 по 27.11.2022. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні відпустки та одноразової грошової допомоги при звільненні, є передчасними.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог та системного аналізу положень законодавства України, суд доходить висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги, заявлені позивачем до відповідача, задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 536,80 грн., сплачених позивачем за подання позовної заяви згідно квитанції від 22.11.2023 року.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області від 28.02.2023 №5 о/с в частині зазначення вислуги років ОСОБА_1 на день звільнення - 18 років 10 місяців 21 день.

3. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо не зарахування до вислуги років ОСОБА_1 строк вимушеного прогулу із 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023.

4. Зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області зарахувати до вислуги років ОСОБА_1 строк вимушеного прогулу із 27.01.2015 по 27.11.2022 та строк служби в період із 28.11.2022 по 28.02.2023.

5. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області щодо не оформлення всіх необхідних документів та подання про призначення пенсії та їх направлення до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та зобов`язати Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області оформити всі необхідні документи та подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років та направити їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

6. В іншій частині позову відмовити.

7. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міністерства внутрішніх справи України в Київській області (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 16, ).

Суддя Білоноженко М.А.