Справа № 400/14979/23
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р. № 400/14979/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Устинова І.А., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження розглянув в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,

провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсотків щомісячного довічного грошового утримання з 94% до 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи суддею період роботи суддею 38 років 8 місяців 13 днів, період проходження строкової військової служби 2 роки 1 місяць 10 днів, періоду навчання у вищому навчальному закладі 1 рік 11 місяців, тобто повних 42 роки;

- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці виходячи з 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та яка зазначена в довідці Територіального управління судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-718/23 від 15.06.2023, починаючи з 1 січня 2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що листом від 20.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області повідомило його про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 400/8900/23 з 01.01.2023 з розрахунку 94%. Однак, відповідач 24.11.2023 провів розрахунок і 06.12.2023 прийняв рішення № 39, на підставі якого провів перерахунок та одночасно зменшив відсоток щомісячного довічного утримання судді у відставці з 94% до 86%. Позивач вважає такі дії протиправними і просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою від 15.12.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову та зазначив, що на виконання Постанови суду від 18.10.2023 з урахуванням листа Пенсійного фонду України від 23.11.2023 № 2800-030101-9/66401 Головним управління проведено Позивачу з 01.01.2023 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеного в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від №7/1-718/23 від 15.06.2023 з урахуванням стажу на посаді судді складає 38 років 08 місяців 15 днів. Слід зазначити, що оскільки, Постановою суду від 18.10.2023 зобов`язань щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на органи Пенсійного фонду не покладалося, тому з 01.01.2023 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % суддівської винагороди. Також, На виконання Рішення суду від 08.11.2023 з урахуванням листа Пенсійного фонду України від 05.01.2024 № 2800-030303-9/775 Головним управління проведено Позивачу з 16.05.2023 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеного в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-941/22 від 23.12.22 р., врахуванням стажу роботи на посаді судді 38 років у розмірі 94% суддівської винагороди.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач є суддею у відставці Корабельного районного суду м. Миколаєва, з 26.12.14 р. отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.10 р. № 2453-VI (далі Закон № 2453).

На підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.20 р. у справі № 400/1295/20 щомісячне довічне утримання судді у відставці виплачується позивачу в розмірі 94% суддівської винагороди, який працює на відповідній посаді.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 400/8900/23 з 01.01.2023.

Відповідач 06.12.2023 провів перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивача та під час перерахунку знизив відсоток з 94 до 86. Підставою для зниження відсотка відповідач зазначив у відзиві, що постановою суду від 18.10.2023 зобов`язань щодо здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на органи Пенсійного фонду не покладалося, тому з 01.01.2023 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % суддівської винагороди.

Позивач вважаючи дії відповідача протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 126 Конституції України, незалежність і недоторканість суддів гарантується Конституцією і законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.16 р.

За приписами ч. 1 ст. 142 Закону № 1402-VI судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання. До досягнення зазначеного віку право на пенсію за віком або щомісячне довічне грошове утримання мають чоловіки 1955 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 1) 61 рік - які народилися з 1 січня 1954 року по 31 грудня 1954 року; 2) 61 рік 6 місяців - які народилися з 1 січня 1955 року по 31 грудня 1955 року.

При цьому, суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (частина 2 статті 142 Закону № 1402-VI).

Відповідно до частини 3 статті 142 Закону № 1402-VI, щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Частиною 4 та 5 цієї ж статті передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (пункт 4 частини шостої статті 126 Конституції України).

Відставка судді є особливою формою звільнення його з посади за власним бажанням та обумовлена наявністю в особи відповідного стажу роботи на посаді судді; наслідком відставки є, зокрема, припинення суддею своїх повноважень з одночасним збереженням за ним звання судді і гарантій недоторканності, а також набуттям прав на виплату вихідної допомоги та отримання пенсії або щомісячного довічного грошового утримання (абзац четвертий підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 листопада 2013 р. № 10-рп/2013).

Визначені Конституцією та законами України гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом; такими гарантіями є надання їм за рахунок держави матеріального забезпечення (суддівська винагорода, пенсія, щомісячне довічне грошове утримання тощо) та надання їм у майбутньому статусу судді у відставці; право судді у відставці на пенсійне або щомісячне довічне грошове утримання є гарантією належного здійснення правосуддя і незалежності працюючих суддів та дає підстави висувати до суддів високі вимоги, зберігати довіру до їх компетентності і неупередженості; щомісячне довічне грошове утримання судді спрямоване на забезпечення гідного його статусу життєвого рівня, оскільки суддя обмежений у праві заробляти додаткові матеріальні блага, зокрема обіймати будь-які інші оплачувані посади, виконувати іншу оплачувану роботу; конституційний принцип незалежності суддів означає, в тому числі, конституційно обумовлений імператив охорони матеріального забезпечення суддів від його скасування чи зниження досягнутого рівня без відповідної компенсації як гарантію недопущення впливу або втручання у здійснення правосуддя; конституційний статус судді передбачає достатнє матеріальне забезпечення судді як під час здійснення ним своїх повноважень (суддівська винагорода), так і в майбутньому у зв`язку з досягненням пенсійного віку (пенсія) чи внаслідок припинення повноважень і набуття статусу судді у відставці (щомісячне довічне грошове утримання); статус судді та його елементи, зокрема матеріальне забезпечення судді після припинення його повноважень, є не особистим привілеєм, а засобом забезпечення незалежності працюючих суддів і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду та очікують неупередженого правосуддя (абзаци п`ятий, шостий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 2013 р. № 3-рп/2013).

Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.20 р. № 2-р/2020 зазначив, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

З дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.20 р. № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Так, розмір щомісячного грошового утримання врегульований ст. 142 Закону України Про судоустрій і статус суддів № 1402-VIII від 02.06.16 р. - щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має стаж, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці повних 42 роки, з яких на посаді судді - 38 років 8 місяців 13 днів, час проходження військової служби - 2 роки 1 місяць 10 днів, половина строку навчання - 1 рік 11 місяців, відтак позивач має право на щомісячне грошове утримання судді у відставці в розмірі 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді (50%+2%*22 роки).

При цьому, щодо необхідності зарахування до стажу для отримання щомісячного довічного грошового утримання судді періоду проходження строкової військової служби 2 роки 1 місяць 10 днів, періоду навчання у вищому навчальному закладі 1 рік 11 місяців, тобто повних 4 роки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України №584/95 від 10.07.1995 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів", чинної на час набуття позивачем стажу роботи безпосередньо на посаді судді 10 років, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Положеннями частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

На час набрання чинності Законом Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року №2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року №865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Оскільки, стаж роботи позивача на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби та половина строку навчання на юридичному факультеті вищого навчального закладу.

Таким чином, не включення до відповідного стажу роботи на посаді судді, зокрема, періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання на юридичному факультету вищого навчального закладу і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 14 березня 2019 року у справі №490/7796/17 (провадження №К/9901/53275/18), від 02 квітня 2019 року у справі №607/8578/17 (провадження №К/9901/3253/17), від 13 травня 2020 року у справі №242/1890/17 (провадження №К/9901/29641/18).

Отже, суд доходить висновку про необхідність визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсотків щомісячного довічного грошового утримання з 94% до 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зобов`язати відповідача зарахувати до стажу роботи суддею період роботи суддею 38 років 8 місяців 13 днів, період проходження строкової військової служби 2 роки 1 місяць 10 днів, періоду навчання у вищому навчальному закладі 1 рік 11 місяців, тобто повних 4 роки та зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок щомісячного довічного утримання судді у відставці виходячи з 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та яка зазначена в довідці Територіального управління судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-718/23 від 15.06.2023, починаючи з 1 січня 2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

Також, суд зауважує, що право позивача на отримання щомісячного грошового утримання судді у відставці саме в розмірі 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, також підтверджується рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.20 р. у справі № 400/1295/20, яке набрало законної сили 29.10.20 р.

Відповідно до ч. 4. ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Посилання відповідача на те, що постановою суду від 18.10.2023 зобов`язань щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на органи Пенсійного фонду не покладалося, тому з 01.01.2023 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 86 % суддівської винагороди, судом не приймаються до уваги. Оскільки, як зазначалось судом вище по тексту рішення, право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді встановлено у рішенні Миколаївського окружного адміністративного суду від 28.09.20 р. у справі № 400/1295/20.

Також, не спростовує протиправність дій відповідача щодо зменшення відсотка щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, посилання відповідача, що ним на виконання рішення суду від 08.11.2023 з урахуванням листа Пенсійного фонду України від 05.01.2024 № 2800-030303-9/775 Головним управління проведено позивачу з 16.05.2023 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, зазначеного в довідці Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-941/22 від 23.12.22 р., врахуванням стажу роботи на посаді судді 38 років у розмірі 94% суддівської винагороди. Адже, зазначений перерахунок був проведений згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-941/22 від 23.12.22 р., тоді як предметом розгляду є зменшення відсотка згідно довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області від №7/1-718/23 від 15.06.2023, а також як зазначає відповідач перерахунок, виходячи з 94% проведений з 16.05.2023, тоді як у даній справі періодом перерахунку є з 01.01.2023.

Позов належить задовольнити.

Судові витрати розподіляються судом відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в сумі 1 073,60 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. Доказів понесення інших витрат сторонами до суду не надано.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) щодо зменшення відсотків щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 94% до 86% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати до стажу роботи суддею-38 років 8 місяців 13 днів ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) періоду проходження строкової військової служби 2 роки 1 місяць 10 днів, періоду навчання у вищому навчальному закладі 1 рік 11 місяців, тобто повних 42 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) провести ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок та виплату щомісячного довічного утримання судді у відставці виходячи з 94% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді та яка зазначена в довідці Територіального управління судової адміністрації України в Миколаївській області за № 7/1-718/23 від 15.06.2023, починаючи з 1 січня 2023, з урахуванням раніше проведених виплат.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Строк на апеляційне оскарження рішення суду - 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження - 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя І. А. Устинов