Справа № 240/4715/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

22 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/4715/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху, а позивачу було надано строк на усунення зазначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

На виконання вимог ухвали суду від позивача надійшла заява, в якій він вказав, що до 19.07.2022 норми Кодексу законів про працю України не обмежували будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, у редакції чинній до 19.07.2022, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Право позивача на звернення до суду про стягнення належної йому заробітної плати існує та гарантоване чинним законодавством і після внесення змін до положень ст. 233 Кодексу законів про працю України, але законодавець після 19.07.2022 врегулював порядок реалізації такого права. Тобто законодавець, запровадивши процесуальні зміни, визначив порядок такого звернення та встановив строки такого звернення.

Безумовно, що суб`єктивне право на отримання грошового забезпечення у повному розмірі є аналогічним праву працівника, який перебуває у трудових відносинах з роботодавцем, на отримання усієї належної заробітної плати при звільненні. У цьому аспекті обсяг прав військовослужбовця та найманого працівника не може відрізнятись. Проте реалізація військовослужбовцем такого права врегульована законодавцем спеціальною процесуальною нормою, яка обумовлена характером публічної служби. Зокрема, частина 5 ст. 122 КАС України визначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Як зазначено в позові, суть спірних відносин зведена виключно до розміру грошового забезпечення позивача.

Суд повторно зазначає, що в розумінні вимог ст. 122 КАС України строк звернення позивача з даним позовом обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Всупереч вказаним вимогам позивачем в позові не наведено жодних обґрунтувань того, що перешкоджало позивачу своєчасно звернутися з даним позовом з 23.06.2017, а також після запровадження нового законодавчого регулювання. Позивач взагалі не наводить жодних фактичних обставин, які передували зверненню з позовом до суду, та не зазначає про те, коли йому стало відомо про розмір отриманого ним грошового забезпечення як визначальну обставину для виникнення спірного матеріально-правового відношення з відповідачем. Ненаведення позивачем цих обставин не дозволяє співвіднести його намір своєчасного звернення з позовом до суду після звільнення зі служби у 2017 році з вимогами процесуального закону щодо порядку захисту порушених прав у 2024 році.

Враховуючи викладене, судом не встановлено наявності поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку. Відсутність таких даних позбавляє суд можливості вирішити питання щодо дотримання позивачем місячного строку звернення до суду, наявності чи відсутності підстав, які унеможливлювали б своєчасне звернення позивача з цим позовом.

При вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, у справах "Стаббігс та інші проти Великобританії", "Девеер проти Бельгії" Суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

У Справі "Пономарьов проти України" Європейський суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Також прецедентна практика Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" та "Круз проти Польщі" виходить з того, що реалізуючі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Таким чином, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві про його поновлення не зазначені підстави пропуску строку звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, відповідно до ч. 2 ст. 123, п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позов належить повернути позивачу.

Разом з тим, від Військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про повернення позовної заяви, підстави для задоволення заяви Військової частини НОМЕР_1 про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко