Справа № 569/4130/24
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/4130/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В., розглянувши у письмовому провадженні в мiстi Рiвному спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП від 13 лютого 2024 року №48.

В обґрунтування позову посилається на те, що 13 лютого 2024 року працівниками Патрульної поліції Рівненської області його було незаконно затримано та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Там йому повідомили, що існує повістка, яка зобов?язує його в цей же день - 13.02.2024 з?явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначена повістка йому не вручалась і про її наявність він дізнався зі слів представників відповідача. Також йому в приміщенні центру комплектування було повідомлено про наявність оскаржуваної постанови, якою його уже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2. ст. 210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 5100 грн. 3 тексту вказаної постанови вбачається, що мав місце і протокол №48 від тієї ж дати, 13.02.2024, який позивачу не вручався і навіть для огляду не надавався.

Вказану постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що розгляд справи про накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП відбувався без його присутності, що порушило право позивача бути ознайомленим з матеріалами справи, на підставі яких була винесена постанова, порушено право особи на захист, а, відтак, порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також право скористатися правовою допомогою.

Ухвалою суду від 05.03.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалам

14.03.2024 від представника відповідача надійшов відзив на позов, згідно якого просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Свої заперечення представник відповідача обґрунтовує тим, що позивач проходив строкову військову службу з 12.10.2011 по 12.10.2012 у військовій частині НОМЕР_1 (командир відділення, військо-облікова спеціальність 100182П). Військовий квиток видано 12.10.2012 Рівненським МВК. з 15.10.2012 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_3 . Військово-лікарську комісію для визначення ступеню придатності до військової служби востанне проходив перед строковою службою у 2011 році. 26.08.2023 ОСОБА_1 отримано повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 9 год. 00 хв. 26.08.2023 для уточнення військово-облікових даних. Однак останній, у визначену в повістці дату до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних не прибув, поважних причин для неприбуття не повідомив.

Відносно відповідача начальнику Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області неодноразово надсилалися звернення щодо доставки громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

13.02.2024 близько 07 години громадянина ОСОБА_1 співробітниками РУП ГУНП в Рівненській області доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначено на 09 год. 00хв. 13.02.2024. Про дату та час розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 , повідомлений під час складання протоколу, однак від підпису в наданій йому копії відмовився, про що зазначено в протоколі. Жодних заяв, клопотань чи інших повідомлень від громадянина ОСОБА_1 стосовно перенесення дати та часу розгляду справи не надходило.

Вказує, що оскільки відповідач з моменту постановки на військовий облік з 15.10.2012 та в подальшому після отримання повістки 26.08.2023, для уточнення військово-облікових даних не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинення ним правопорушення є триваючим відповідно до ст. 38 КУпАП аж до моменту доставки його органами поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 13.02.2024.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно розписки про отримання повістки від 26.08.2023, відповідача було повідомлено про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою звірки військово-облікових даних.

Однак останній, у визначену в повістці дату, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних не прибув.

Відносно відповідача начальнику Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області неодноразово надсилалися звернення щодо доставки громадянина, який вчинив адміністративне правопорушення, до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання протоколу про адміністративне правопорушення.

13.02.2024 близько 07 години співробітниками РУП ГУНП в Рівненській області відповідача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії №48 від 13.02.2024, складеного заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальником мобілізаційного відділення майором ОСОБА_2 , відповідач 26.08.2023 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не з`явився по повістці для уточнення військово-облікових даних.

Постановою про адміністративне правопорушення №48 від 13.02.2024, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником ОСОБА_3 №48 від 13.02.2024, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення вищевказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5 100 грн.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Згідно з Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України "Про оборону України" особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Підпунктом другим пункту першого Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до пункту 3 цього Додатку 2 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 246 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-21, 244-24 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи цих органів.

Згідно ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Як було зазначено, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії №48 від 13.02.2024, складеного заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 - начальником мобілізаційного відділення майором ОСОБА_2 , відповідач 26.08.2023 вчинив адміністративне правопорушення передбачене частиною 2 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки не з`явився по повістці для уточнення військово-облікових даних.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно до ч.2 ст.210 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою ціє їстатті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період- тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Спірною постановою про накладення адміністративного стягнення №48 від 13.02.2024, відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з його неявкою 26.08.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за персональною повісткою.

Суд наголошує, що відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов?язані з?явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки).

Враховуючи, що сам відповідач безпосередньо здійснював виклик ОСОБА_1 на 09 годину 26 серпня 2023 року, а позивач не з`явився за вказаним викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з чим відповідач був безпосередньо обізнаний про таку неявку, то 26 серпня 2023 року є датою вчинення адміністративного правопорушення та датою його виявлення.

Між тим, оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення №48 була складена 13.02.2024, тобто поза межами строку накладення адміністративного стягнення встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Наведений висновок узгоджуються з висновком Верховного Суду, зробленими в постанові від 17.07.2019 року в справі №601/952/16.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем строку накладення на позивача адміністративного стягнення, що є самостійною підставою для скасування спірної постанови, суд не надає оцінку по суті вчиненого позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 3ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В частині позовних вимог про визнання протиправною оскаржуваної постанови суд відмовляє, оскільки такого способу захисту порушеного права ч.3 ст. 286 КАС України не передбачає, а права та законні інтереси позивача повністю поновлені за фактом скасування спірної постанови із закриттям справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до п. ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (зі змінами, відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 27, ст.385, введено в дію Постановою ВР № 2233-XII від 25.03.92, ВВР, 1992, № 27, ст.386) положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.

Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_4 судових витрат у розмірі 605 грн 60 коп.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення № 48 від 13 липня 2024 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 ( АДРЕСА_2 , ІК НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складене та підписане 25.03.2024.

Суддя Левчук О. В.