Справа № 420/6235/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/6235/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Коваля М.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року (суддя Василяка Д.К., м. Одеса, повний текст рішення складений 25.09.2022) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання протиправними дії, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

27 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, в якому просив:

- визнати протиправними дії селищної ради, які полягли у наданні неповної інформації на запит позивача від 21.03.2023 року про надання публічної інформації, що викладені у листі за вих. №С-10 від 24.03.2023року;

- зобов`язати селищну раду повторно розглянути запит позивача на інформацію від 21.03.2023 року та надати повну та достовірну відповідь по суті запиту на інформацію в термін, передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2022 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, які полягли у наданні неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 21.03.2023 року про надання публічної інформації, що викладені у листі Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області за вих. №С-10 від 24.03.2023року.

Зобов`язано Таїровську селищну раду Одеського району Одеської області повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 21.03.2023 року у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Насамперед апелянт звернув увагу апеляційного суду на незалучення судом першої інстанції відзиву на позовну заяву, внаслідок прояву надмірно формального ставлення до розгляду даної справи, судом проігноровано доводи відповідача щодо наявності предмету спору по даній справі.

В обґрунтування невірного застосування судом першої інстанції норми матеріального права апелянт зазначив, що у своєму запиті на отримання публічної інформації позивач просить саме засвідчену копію посадової інструкції заступника Таїровської селищної голови Нікітенко Олени Анатоліївни. Однак, запитувана позивачем посадова інструкція у відповідача відсутня. В свою чергу, у зв`язку із відсутністю запитуваної посадової інструкції відповідачем і надана відповідь, що повноваження заступника Таїровського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів влади Нікітенко Олени Анатоліївни зазначені у розподілі обов`язків, затвердженому Розпорядженням Таїровського селищного голови №233-Ср від 30.12.2020р.

Також апелянт вважає, що, оскільки розпорядження Таїровського селищного голови №233-Ср від 30.12.2020 було додано до відзиву на позовну заяву, надіслано до Одеського окружного адміністративного суду та відсутністю запитуваної посадової інструкції, зазначеної в запиті позивача від 21.03.2023, має місце відсутність самого предмета спору, а вимоги позивача є такими, що фактично виконані. З урахуванням викладеного, відсутній предмет спору, що унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Позивач своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що, відповідно до статті 304 КАС України, не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 21.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до Таїровської селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати засвідчену копію посадової інструкції заступника Таїровської селищної голови ОСОБА_2 .

У відповідь на запит від 24.03.2023 року вих.№С-10 сільрадою зазначено, що повноваження заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 зазначені у розподілі обов`язків, затвердженому розпорядженням Таїровського селищного голови "Про розподіл обов`язків між Таїровським селищним головою, секретарем Таїровської селищної ради, заступниками Таїровського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради" №233-Ср від 30.12.2020 року.

Вважаючи, що Таїровська селищна рада незаконно не надала повної відповіді на запит, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції погодився з доводами позивача про те, що відповідачем надано неповну відповідь на запит. Тому, оскільки відповідач є розпорядником такої інформації, суд дійшов висновку, що належним шляхом захисту права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути запит на інформацію позивача від 21.03.2023 року у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступного.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які складаються у сфері розгляду звернень суб`єктів стосовно отримання публічної інформації, врегульовані Конституцією України та відповідними спеціальними законами, а саме Законом України "Про інформацію" від 02.10.1996 №2657-XII (далі Закон №2657-XII) та Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон №2939-VI).

Згідно з частиною другою статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати, поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Закон №2657-XII визначає, що кожен має право на вільне одержання, використання, поширення, зберігання та захист інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Статтею 1 Закону №2657-XII визначено, що інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 10-1 Закону №2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання. Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Згідно частини другої статті 10-1 Закону №2939-VI публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Частина третя статті 10-1 Закону №2939-VI встановлює, що публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних"; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 10-1 Закону №2939-VI перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов`язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом. Створення та забезпечення функціонування єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

Пунктом 1 частини першої статті 13 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію (пункт 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI).

Згідно частини першої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Частиною першою1 статті 20 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону №2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частина друга статті 22 Закону №2939-VI встановлює, що відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Таїровської селищної ради із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив надати засвідчену копію посадової інструкції заступника Таїровського селищного голови ОСОБА_2 .

На вказаний запит селищною радою надано запитувачу інформацію, що повноваження заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради ОСОБА_2 зазначені у розподілі обов`язків затвердженого розпорядженням Таїровського селищного голови "Про розподіл обов`язків між Таїровським селищним головою, секретарем Таїровської селищної ради, заступниками Таїровського селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради" №233-Ср від 30.12.2020 року.

Тобто надана відповідь не є інформацією, яку просив надати позивач, адже його запит стосувався не питання про знаходження повноважень заступника голови з питань діяльності виконавчих органів ради, а саме надання засвідченої копії посадової інструкції заступника Таїровського селищного голови ОСОБА_2 .

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надання неповної відповіді на запит є належною підставою для зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача на інформацію у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

При цьому надання відповідачем до суду запитуємої позивачем інформації не звільняє розпорядника інформації належним чином розглянути запит позивача на інформацію від 21.03.2023 року та у встановлений законом спосіб надати повну та відповідь по суті запиту.

Колегія суддів відхиляє посилання апеляційної скарги на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, з огляду на відмінність обставин цих справ.

Так, у справі №916/1415/19 за позовом Партнерства з обмеженою відповідальністю "Серфінг системс ЛП" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Петрокоммерц-Україна", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ капітал", предметом спору було визнання припиненими договорів іпотеки, на підставі яких ТОВ "ФК "Централ капітал" здійснило відчуження спірного майна. У справі №925/642/19 за позовом Родниківської сільської ради до Уманської міської ради предметом спору було рішення міськради від 08 квітня 2014 року № 5.16-52/6 "Про затвердження документації із землеустрою, надання земельних ділянок у власність та у користування". У справі №200/606/18 спір виник між фізичною особою і Акціонерного товариства "Банк кредит Дніпро", приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Римської Анастасії Вікторівни про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулися.

З огляду на відмінність предмету та юрисдикції цих справ, висновки, що містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19, від 02.02.2021 у справі № 925/642/19, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, не підлягають застосуванню при вирішенні цієї справи.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та не допустив порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не містять належних чи переконливих аргументів, які б спростовували висновки суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову. Суд першої інстанції правильно та повно з`ясував усі обставини справи та надав їм юридичну оцінку.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права

Відтак, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст. 12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя М.П.Коваль

Суддя Ю.В.Осіпов