Справа № 120/1890/24
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

19 березня 2024 р. Справа № 120/1890/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Заброцька Людмила Олександрівна, розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до: Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про: визнання рішення протиправним та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 про визнання рішення протиправним та зобов"язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача вказує на протиправність рішення відповідача, оформленого довідкою військово-лікарської комісії №4480/1 від 12.08.2023, в частині того, що отримана позивачем травма не пов`язана з проходженням військової служби.

Ухвалою від 21.02.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання обґрунтованого клопотання із зазначенням підстав, на яких Міністерство оборони України необхідно залучити до участі в справі як третю особу та на чиїй стороні.

12.03.2024 до суду надійшла заява на виконання вимог ухвали суду разом і клопотанням про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України. Таким чином, позивачем недоліки позовної заяви усунуті.

Відповідно до статті 168 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, передбаченим статтями 160, 161 КАС України; відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про наявність підстав для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом 4 частини 9 ст. 171 КАС України передбачено, що про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

При цьому ч. 1, 2 ст. 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 та ч. 4 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

На підставі викладеного вважаю, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Крім того, позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України.

Вирішуючи вказане питання суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Частиною четвертою даної норми визначено, що у заявах про залучення третіх осіб зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

В обґрунтування поданого клопотання представник позивача зазначив, що виходячи з обставин справи, предметом розгляду справи є саме дії Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 щодо оскаржуваного рішення ВЛК про придатність ОСОБА_1 до військової служби. При цьому, ВЧ НОМЕР_2 входить до структури Міністерства оборони України та саме Міністерство оборони України визначає характер та змістовність дій спрямованих на реалізацію поставлених державною цілей щодо оборони країни, встановлює механізми та методи реалізації політики Міноборони. Таким чином, представник позивача констатує, що фактично, заявлені позовні вимоги стосуються прав, інтересів та обов"язків Міністерства оборони України.

Також представник позивача зазначає, що безпосередньо до обов`язків Міністерства оборони України входить перерахування грошових коштів на виплату грошового забезпечення (щомісячне грошове забезпечення та додаткова грошова винагорода) відносно солдата військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 за період проходження військової служби. А тому рішення у даній справі, на думку представника позивача, беззаперечно може вплинути на права та обов`язки Міністерства оборони України, оскільки військова частина НОМЕР_2 входить до його структури та йому підпорядковується.

Щодо вищезазначених доводів сторони позивача суд зазначає, що спірні правовідносини у цій справі виникли між ОСОБА_1 та Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 щодо рішення відповідача, оформленого довідкою військово-лікарської комісії №4480/1 від 12.08.2023, в частині того, що отримана позивачем травма не пов`язана з проходженням військової служби. При цьому, позивачем не оскаржуються нормативно-правові акти, якими керувався відповідач під час прийняття спірного рішення, або механізми та методи реалізації політики Міноборони. Крім того, нарахування та виплата позивачу щомісячного грошового забезпечення та додаткової грошової винагороди не є предметом спору, відповідно до заявлених вимог. Фактично спір в цій справі зводиться до не згоди позивача з висновком військово - лікарської комісії щодо причинного зв"язку отриманої ним травми.

За результатами розгляду поданого клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи Міністерства оборони України суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки рішення у цій справі безпосередньо не вплине на права, інтереси або обов`язки такого суб`єкта.

Крім того, представником позивача до позовної заяви надано клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просить витребувати у відповідача:

- належним чином завірену копію особової справи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 (військовий квиток серії НОМЕР_4 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 14 квітня 2023 року);

- належним чином завірену копію направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду військово-лікарською комісією (з метою визначення ступеня придатності до проходження військової служби у мирний та військовий час);

- належним чином завірену копію медичної карти амбулаторного хворого за формою № 025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974, виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо та всю медичну документацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявну у розпорядженні відповідача;

- належним чином завірену копію витягу з книги запису засідань ВЛК, проведеної відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з записом щодо: номера протоколу ВЛК та дати протоколу; дати засідання ВЛК; ПІБ особи, яку направлено на ВЛК; Військове звання особи, яку направлено на ВЛК; яким РТЦК та СП (РВК) та коли призвано; ким направлений на ВЛК (№ та дата направлення; № медичної карти стаціонарного хворого, № відділення); діагноз. Причинний зв`язок; постанова ВЛК; постанова штатної ВЛК; склад ВЛК (голова та інші учасники);

- перелік усіх медичних документів щодо стану здоров`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та належним чином завірені їх копії, які враховувалися лікарями під час формування постанови ВЛК від 28.03.2023 року № 2563;

- перелік медичних записів у реєстрі «Електронна система охорони здоров`я» (ЕСОЗ), та належним чином завірені їх копії, щодо стану здоров`я військовослужбовця, з якими було ознайомлено Голову та членів ВЛК, та які враховувалися під час формування постанови ВЛК від 28.03.2023 року № 2563;

- довідку про обставини травми ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричиненої 21.07.2023 року.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Отже, звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, учасник справи повинен зазначити, які заходи були ним вжиті для самостійного отримання витребуваних доказів.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання позивач зазначає, що 09.02.2024 представником позивача було подано до військової частини НОМЕР_2 адвокатський запит стосовно надання вказаних доказів, однак станом на день подання клопотання до суду відповіді на зазначений запит адвокату Шаповалову А.М. не надходило.

Оцінюючи заявлене клопотання про витребування доказів суд зазначає, що згідно трекінгу поштових відправлень адвокатський запит був направлений представником позивача з міста Києва на адресу відповідача в м. Вінниці 09.02.2024 року та станом на 12.02.2024 кореспонденція перебувала ще у місті Києві. При цьому, позовна заява надіслана до Вінницького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку 12.02.2024, що підтверджується квитанцією відділення поштового зв`язку на конверті, в якому позовна заява надійшла.

Тобто, представник позивача не дочекавшись навіть отримання свого запиту відповідачем звертається до суду з клопотанням про витребування доказів, зазначаючи, що не отримав відповідь на адвокатський запит.

Таким чином, представником позивача не надано належних доказів щодо неможливості отримання вказаних доказів самостійно, відтак суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів.

Крім того, суд зауважує, що подане клопотання є абсолютно необгрунтованим, в ньому не зазначено обставини, які може підтвердити кожен з вказаних доказів, або аргументи, які він може спростувати; не вказано підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа ( зокрема в частині знаходження особової справи позивача та довідки про обставини травми у військово - медичному клінічному центрі Центрального регіону).

Більш того, представник позивача просить витребувати у відповідача медичну документацію, яка враховувалась ним під час формування постанови ВЛК від 28.03.2023 року № 2563 щодо ОСОБА_1 , в той же час така постанова ВЛК не лише не є предметом оскарження в цій справі, а й взагалі в позовній заяві відсутні відомості про те, що така постанова приймалась відповідачем та саме щодо позивача в справі ОСОБА_1 .

Разом з тим, положенням ч. 4 ст. 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України, про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Таким чином, з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин у справі, доходжу висновку про наявність підстав для витребування у відповідача усіх матеріалів ( в тому числі медичної документації та супровідної документації, яка надійшла від іншої військової частини, якою позивач був направлений для проходження медичного огляду ВЛК), на підставі яких прийнято рішення у формі довідки військово-лікарської комісії від 12.08.2023 № 4480/1.

Крім того, представником позивача заявлено клопотання про призначення експертизи.

Розглянувши подане клопотання та матеріали адміністративної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частинами 1-3 статті 101 КАС Кодексу адміністративного судочинства України висновком експерта є докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені в результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Відповідно до частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Отже, експертиза призначається у разі необхідності з`ясування судом обставин, які стосуються предмету доказування, у спірному випадку обставин, які підтверджують заявлені позовні вимоги.

Статтею 1 Закону України Про судову експертизу від 25.02.1994 р. №4038-ХІІ визначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. Тобто експертиза передбачає дослідження певних об`єктів, яке провадиться експертами на базі спеціальних знань і на науковій основі з метою одержання даних про факти, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, які потребують спеціальних знань, тобто тих, що виходять за межі знань осіб, які беруть участь у справі, та судді, котрий розглядає справу.

Так, відповідно до частини 10 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі - Положення №402).

Згідно із пунктами 1.1-1.3 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Основними завданнями військово-лікарської експертизи є добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України; аналіз результатів медичного огляду та розробка заходів щодо комплектування Збройних Сил України особовим складом, придатним до військової служби за станом здоров`я; контроль за організацією і станом лікувально-оздоровчої роботи серед призовників, аналіз результатів і розроблення пропозицій із удосконалення цієї роботи; контроль за організацією, проведенням і результатами лікувально-діагностичної роботи у військових, цивільних лікувальних закладах та медичних підрозділах військових частин, що стосується військово-лікарської експертизи; надання методичної та практичної допомоги з питань військово-лікарської експертизи військово-лікарським комісіям, лікувальним закладам Міністерства оборони України; визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Міністерства оборони України вимог щодо стану здоров`я призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, резервістів для найдоцільнішого використання їх на військовій службі; визначення ступеня придатності військовослужбовців до військової служби у зв`язку з їх звільненням; проведення наукової роботи з питань військово-лікарської експертизи; підготовка кадрів для військово-лікарських комісій.

Згідно із пунктом 2.1 Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії, штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Підпунктом 2.3.1 пункту 2.3 Положення №402 визначено, що Центральна військово- лікарська комісія є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

Відповідно до підпункту 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також контроль за лікувально-оздоровчою роботою серед допризовників, організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Зі змісту клопотання представника позивача про призначення експертизи не можливо зрозуміти, яку саме експертизу просить призначити представник.

Якщо припустити, що мова йде про судово - медичну експертизу, то суд зазначає, що визначати причинно-наслідковий зв`язок отриманих травм військовослужбовців належить виключно до повноважень військово-лікарської комісії, а не судово-медичної експертизи.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 року у справі №810/5009/18 зазначив, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку військово-лікарської комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду відповідного висновку.

Більш того, питання, яке представник просить поставити на вирішення експерта, абсолютно не узгоджуються з заявленими позовними вимогами зобов"язального характеру (зобов"язати військово - медичний клінічний центр Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 провести повторний медичний огляд ОСОБА_1 з залученням профільних спеціалістів ( лікарів ), які необхідні для встановлення факту причинного зв"язку отриманих травм із проходженням військової служби ).

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що клопотання представника позивача про призначення у справі експертизи є необгрунтованим та безпідставним, в зв"язку з чим в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 про визнання рішення протиправним та зобов"язання вчинити дії.

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про залучення до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Міністерство оборони України.

Розгляд справи здійснюватиметься суддею Заброцькою Людмилою Олександрівною за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно з положеннями ч. 2 ст. 262 КАС України, розгляд справи по суті буде розпочато через 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Справу буде розглянуто у межах 60-денного строку з дня відкриття провадження у справі.

Роз`яснити учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, відповідно до вимог ч. 7 ст. 262 КАС України.

Встановити відповідачу 5-денний строк з дня отримання копії даної ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у разі наявності таких.

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позов із поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, а також документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу. У разі надходження відповіді на відзив, відповідачу подати свої заперечення у 3 - денний строк з дня отримання відповіді на відзив.

Роз`яснити відповідачу, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Запропонувати позивачу у 5-денний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів та призначення експертизи.

Витребувати у Військово - медичного клінічного центру Центрального регіону Військової частини НОМЕР_2 усі матеріали ( в тому числі медичну документацію та супровідну документацію, яка надійшла від іншої військової частини, якою позивач був направлений для проходження медичного огляду ВЛК), на підставі яких прийнято рішення у формі довідки військово-лікарської комісії від 12.08.2023 № 4480/1.

Звернути увагу учасників справи, що заяви по суті справи повинні відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.159, 162-165.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: «http://court.gov.ua/fair/».

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна