Справа № 380/22487/23
Суддя: Чаплик Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року

справа №380/22487/23

провадження № П/380/22670/23

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Чаплик І.Д., розглянувши в письмовому провадженні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Еней до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

в с т а н о в и в

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія Еней (місцезнаходження: 20383, Львівська обл., Жовківський р-н, с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47; ) звернулось до суду із позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1; ), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 26.05.2023 року №UA209000/2023/100266/2;

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 року №UA209000/2023/100424/1;

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 року №UA209000/2023/100425/1;

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 07.08.2023 року №UA209000/2023/100479/2;

визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 01.09.2023 №7.4-2/15/13/22539 у скасуванні та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 26.05.2023 №UA209000/2023/100266/2;

визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.09.2023 №7.4-2/15/13/22683 у скасуванні та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100424/1;

визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці від 04.09.2023 №7.4-2/15/13/22677 у скасуванні та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100425/1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час здійснення господарської діяльності ТзОВ «Компанія Еней» уклало з компанією ZIBO ZHONGZI INTERNATIONAL ECONOMIC & TECHNICAL COOP. CORP.LTD Dongding Village, Badou Town, Zibo sity, Shandong province, China (Продавець 1) зовнішньоекономічний контракт постачання б/н від 01.11.2017, за умовами якого згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №20221128 від 01.03.2023 позивач придбав у Продавця 1 товар, загальною вартістю 33 486, 84 USD (дол. США), а також з компанією ZIBO TOPFINE TRADE CO. LTD RM-210, 122 Communist Youth League West Road, Zhangdian, Zibo, Shandong China (Продавець 2) зовнішньоекономічний контракт постачання №15/08/2018 від 15.08.2018, за умовами якого згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 від 11.04.2023 покупець придбав у Продавця 2 товар, загальною вартістю 40 974,12 дол. США та згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2023-01/KD-EC2023-02 від 28.04.2023 покупець придбав у Продавця 2 товар, загальною вартістю 37 226, 52 USD (дол. США). У зв`язку з поставкою товару, ТзОВ «Компанія Еней» з метою його митного оформлення подало до Львівської митниці ряд електронних митних декларацій, відповідно до яких було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації. Разом з митними деклараціями в якості підстави для застосування основного методу визначення митної вартості товару було надано документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її. Проте, відповідач протиправно, на переконання позивача, здійснив коригування митної вартості ввезеного товару, що призвело до необхідності сплати різниці між сумами митних платежів та нанесено значних збитків позивачу. Позивач зазначає, що вимога митного органу про витребування документів є правомірною у разі якщо документи, зазначені у частині другій статті 53 МК України, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості. Однак в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено, які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. На підставі вказаного, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів.

Ухвалою суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами справи.

05.10.2023 представник відповідача подав клопотання про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням сторін.

Ухвалою від 12.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

16.10.2023 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив у задоволенні позову відмовити повністю. Відзив обґрунтований тим, що під час здійснення митного контролю за оскаржуваними митними деклараціями було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення документах та встановлено такі порушення: за митною декларацією №23UA16U0 від 26.05.2023 виявлено, що у специфікації №25 від 30.11.2022 відсутні Прізвища та імена підписантів, що не дає можливості розглядати її належним документом для підтвердження митної вартості; у ЦМР гр. 22 відсутній підпис відправника; у якості відправника зазначено підприємство Magazyn ATC CARGO S.A., документи що висвітлюють договірні відносини з даною фірмою відсутні; рахунок на оплату витрат морського перевезення виданий фірмою Shanghai junda shipping Co., Ltd, у рахунку містяться посилання на контракт б/н від 22.07.2015 документи, що висвітлюють договірні відносини з даною фірмою при виконанні угоди відсутні, згаданий контракт до митного оформлення не надано; у договорах на організацію перевезення автомобільним транспортом №1805-23 від 18.05.2023, 1805-23/4415 від 18.05.2023, 31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022 умовою здійснення перевезень є оформлення Заявки на перевезення. Зазначений документ до митного оформлення не надавався; у специфікації №25 від 30.11.2022 зазначено термін оплати за товар 30% до 09.12.2022 70% до 28.02.2023 документи щодо оплати товару відсутні. За митною декларацією від 17.07.2023 №23UA91U1 встановлено, що згідно інформації, яка наведена у інвойсі від 11.04.2023 №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 вказано умови поставки FOB QINGDAO, разом з тим у гр. 3 Заявки від 09.06.2023 №11265 вказано умови поставки CIF, що не відповідає вимогам зовнішньоекономічної угоди та товаросупровідних документів; згідно гр. 13 Заявки від 09.06.2023 №11265 передбачена 100% передплата за перевезення товару до митного кордону України. Однак, на момент проведення митної оцінки товару, декларантом не надано банківський платіжний документ про факт оплати за фрахт, що суперечить вимогам угоди про транспортно-експедиційне обслуговування, а також ст. 53 МКУ. Враховуючи інформацію, яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2023 № TG200623010, вартість перевезення до моменту перетину митного кордону становить 1,64 Євро/км. Однак вартість перевезення по території України склала 11.13 Євро/км., різницю в тарифі перевезення декларантом не пояснено, разом з тим розмір транспортних витрат впливає на розрахунок митної вартості; Згідно інформації, яка наведена у митній декларації країни відправлення від 12.04.2023 №00024811 у гр. «країна призначення» та «торгівельна країна» вказано країну Польща, що не відповідає даній зовнішньоторгівельній операції; у гр. 10 сертифікату походження товару від 25.04.2023 №С80002 вказано реквізити рахунку-фактури від 10.04.2023 № KD-EC2022-01/KD-EC2023-01. Однак до митного оформлення рахунок-фактура з такою датою видачі не надавалась. За митною декларацією від 17.07.2023 №23UA92U0 встановлено, що згідно гр. 13 Заявки від 09.06.2023 №11458 передбачена 100% передплата за перевезення товару до митного кордону України. Однак на момент проведення митної оцінки товару, декларантом не надано банківський платіжний документ про факт оплату за фрахт, що суперечить вимогам угоди про транспортно-експедиційне обслуговування, а також ст. 53 МКУ; враховуючи інформацію, яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 06.07.2023 № TG060723006, вартість перевезення до моменту перетину митного кордону становить 1,27 Євро/км. Однак вартість перевезення по території України склала 12.63 Євро/км., різницю в тарифі перевезення декларантом не пояснено, разом з тим розмір транспортних витрат впливає на розрахунок митної вартості; згідно інформації, яка наведена у митній декларації країни відправлення від 12.04.2023 №000306511 у гр. «країна призначення» та «торгівельна країна» вказано країну Польща, що не відповідає даній зовнішньоторгівельній операції. За митною декларацією від 03.08.2023 №23UA75U9 встановлено, що у ЦМР б/н від 06.07.2023 наявний відтиск печатки перевізника ТОВ Ріал-М, документи, що урегульовують договірні відносини із даною фірмою при виконанні наданих послуг відсутні; надане платіжне доручення від 28.04.2023 у гр. 70 «Призначення платежу» містить посилання на специфікацію №12, у специфікації умови оплатим вказано: 30% - протягом 5-ти днів після підписання специфікації, 70% - 31.03.2023, тобто не дотримано умов контракту в частині оплати за товар. З урахуванням наведеного, у зв`язку з наявними розбіжностями та відсутністю обґрунтувань цих розбіжностей, відмовою декларанта надати додаткові документи, відповідач не визнав митну вартість товару, задекларовану позивачем та здійснив її коригування. З цих підстав просить в позові відмовити.

20.10.2023 від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначає, що відповідач допускає вільне трактування статті 54 МК України, а саме частково цитує положення пункту 2 частини 5 вказаної статті, залишаючи поза увагою те, що митний орган наділений правом письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 вказаного Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості лише у випадках, встановлених МК України. Також представник позивача звертає увагу на те, що судова практика Верховного Суду у 2018-2021 роках базується на позиції про безпідставність коригування митної вартості при ввезенні товарів на митну територію України, у разі відсутності визначених у частині 3 статті 53 МК України випадків, під час здійснення контролю документів щодо імпортованих товарів. Крім того, зазначає про безпідставність застосування митним органом Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні митного контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом від 01.07.2021 №476, які не є нормативно-правовим актом в розумінні статті 117 Конституції України, оскільки не пройшли реєстрацію в Міністерстві юстиції України, а відтак не є джерелом права відповідно до частини 2 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Щодо митних декларацій, які слугували джерелами інформації для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, то позивач у відповіді на відзив зазначає про наявність у них розбіжностей, зокрема, щодо ваги імпортованого товару, умов поставки товару, кількості імпортованого товару, а тому вважає, що такі не могли бути взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів. Вказує, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, що в спірному випадку відсутнє.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (), основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Під час здійснення господарської діяльності ТзОВ «Компанія Еней» (Покупець) укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю ZIBO ZHONGZI INTERNATIONAL ECONOMIC & TECHNICAL COOP. CORP .LTD Dongding Village, Badou Town, Zibo sity, Shandong province, Китайська Народна Республіка (Продавець) зовнішньоекономічний контракт постачання б/н від 01.11.2017, відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати Покупцю рекламно-сувенірну продукцію за оплату їх вартості на умовах, передбачених в цьому Контракті.

На виконання вимог зовнішньоекономічного контракту б/н від 01.11.2017 згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №20221128 від 01.03.2023 Покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 33 486, 84 USD (дол. США).

26.05.2023 позивач, з метою митного оформлення вказаного товару, подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA16U0, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. №1, 2 3 чайні та кавові чашки).

Одночасно, Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA16U0 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) б/н від 01.11.2017; Додаток до зовнішньоекономічного договору №10 від 01.01.2023; Специфікація №25 від 30.11.2022; Рахунок-фактура (Інвойс) №20221128 від 01.03.2023; Коносамент MEDUQB251997 від 17.03.2023; Автотранспортна накладна б/н від 24.05.2022; Копія митної декларації країни відправлення (Китай) №00017294 від 15.03.2023; Копія митної декларації країни транзиту №23IE0150EM2D0E/MSDU5114557 від 24.05.2023; Договір про перевезення №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; Договір про перевезення №1805-23/4415 від 18.05.2023: Договір про перевезення №1805-23 від 18.05.2023; Договір про перевезення №31.10.2022/328 ОД/П від 31.10.2022; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №SH11646 від 27.03.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG240523009 від 24.05.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №11071 від 24.05.2023; Висновок експерта (з додатками) №23/1/235 від 25.05.2023; Прайс-лист від 01.01.2023-31.10.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до частин 3-4 ст. 53 МКУ, прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з (договором, угодою) контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюється за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів, відповідно до статті 2654 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант позивача надіслав повідомлення про те, що під час подачі митної декларації №23UA16U0 від 26.05.2023 були подані документи, зазначені у графі 44 МД. Додатково до наданих документів були надіслані документи: 1) платіжне доручення від 02/12/2023; 2) платіжне доручення від 09/03/2023; 3) висновок експерта №23/1/043 від 27.01.2023; 4) інвойс №20220613 (на ідентичні товари) від 14.11.2022; 5) заявка на транспортування №11071 від 15.05.2023; 6) видаткові накладні: 632 від 29.03.2023; 268 від 10.02.2023; 438 від 03.03.2023; 602 від 23.03.2023; 617 від 24.03.2023; 730 від 07.04.2023; 822 від 18.04.2023; 840 від 19.04.2023; 944 від 02.05.2023. Також, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів.

Водночас відповідач надіслав повідомлення такого змісту: «Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД UA 100320/2023/9663 від 25.04.2023, де вартість такого товару становить 3, 86 дол. США за кг. (даного виду товару), товару №2 слугувала МД UA100190/2023/552525 від 04.03.2023, де вартість такого товару становить 3, 86 дол. США за кг (даного виду товару). Товару №3 слугувала МД UA 100190/2023/552525 від 04.03.2023, де вартість такого товару становить 3, 86 дол. США за кг (даного виду товару). Коригування на обсяг партій та комерційні рівні не проводилося.

26.05.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100266/2, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. Під час здійснення митного контролю було виявлено наступне: - У специфікації №25 від 30.11.2022 відсутні Прізвища та імена підписантів, що не дає можливості розглядати її належним документом для підтвердження митної вартості; - У ЦМР гр. 22 відсутній підпис відправника; у якості відправника зазначено підприємство Magazyn ATC CARGO S.A., документи що висвітлюють договірні відносини з даною фірмою відсутні; - Рахунок на оплату витрат морського перевезення виданий фірмою Shanghai junda shipping Co., Ltd у рахунку містяться посилання на контракт б/н від 22.07.2015 документи, що висвітлюють договірні відносини з даною фірмою при виконанні угоди відсутні, згаданий контракт до митного оформлення не надано; - у договорах на організацію перевезення автомобільним транспортом №1805-23 від 18.05.2023, 1805-23/4415 від 18.05.2023, 31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022 умовою здійснення перевезень є оформлення Заявки на перевезення. Зазначений документ до митного оформлення не надавався;- У специфікації №25 від 30.11.2022 зазначено термін оплати за товар 30% до 09.12.2022 70% до 28.02.2023 документи щодо оплати товару відсутні. Такі розбіжності не дають змоги митному органу впевнитись у достовірності наданих до митного оформлення документів. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу декларанту надіслано вимогу стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі-продажу; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з (договором, угодою) контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюється за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів, відповідно до статті 2654 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу надані декларантом документи носять довідкових характер та не можуть бути використані при нарахуванні митної вартості товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару №1 слугувала МД №UA100320/2023/9663 від 25.04.2023, де вартість такого товару складає 3.86 дол. США/кг. (даного виду товару). товару №2 слугувала МД №UA100190/2023/552525 від 04.03.2023, де вартість такого товару складає 3.86 дол. США/кг. (даного виду товару). товару №3 слугувала МД №UA100190/2023/552525 від 04.03.2023, слугувала МД UA 100190/2023/552525 від 04.03.2023, де вартість такого товару складає 3.86 дол. США/кг. (даного виду товару). Коригування на обсяг партії на комерційному рівні не проводилось».

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001454. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею Рішення про коригування митної вартості товарів від 26.05.2023 №/2023/100266/2.

У зв`язку з незгодою із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, митна декларація №23UA28U1 була подана декларантом в порядку статті 55 Митного кодексу України та 29.05.2023 була оформлена Львівською митницею у митному відношенні. За вказаною митною декларацією нараховано до сплати 120 738, 85 гривень.

16.08.2023 позивачем подано до Львівської митниці Заяву №7 в порядку статті 55 Митного кодексу України, в якій задля прийняття рішення щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості та повернення (вивільнення) донарахованих коштів позивачем було надано додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та відповідні обґрунтування. Разом із Заявою №7 від 16.08.2023 були надані наступні документи: копія контракту про надання послуг б/н від 22.07.2015; копія Договору транспортного експедирування №01-AG від 16.05.2022 укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та TANIT GROUP PL SP. Z O.O.; копія Договору від 10.08.2022, укладеного між TANIT GROUP PL SP. Z O.O. та ATC CARGO S.A. Заява №7 від 16.08.2023 в порядку ст. 55 МК України листом № 7.4-1/15/13/22539 від 01.09.2023 Львівською митницею не була задоволена.

15.08.2018 між компанією ZIBO TOPFINE TRADE CO. LTD RM-210, 122 Communist Youth League West Road, Zhangdian, Zibo, Shandong China (Продавець) та ТзОВ «Компанія Еней» (Покупець) укладено зовнішньоекономічний контракт постачання №15/08/2018, відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати Покупцю рекламно-сувенірну продукцію за оплату їх вартості на умовах, передбачених в цьому Контракті.

На виконання зовнішньоекономічного контракту постачання №15/08/2018 від 15.08.2018, згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 від 11.04.2023 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 40 974,12 дол. США

З метою митного оформлення вказаного товару 22.06.2023 позивач подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA94U9, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (товар №1, 2 чайний та кавовий посуд).

Одночасно, 22.06.2023 Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA94U9 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №15/08/2018 від 15.08.2018; Додаток до зовнішньоекономічного договору №7 від 01.01.2023; Специфікація №11 від 30.11.2022; Специфікація №12 від 15.02.2023; Рахунок-проформа №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 від 10.04.2023; Рахунок-фактура (інвойс) № KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 від 11.04.2023; Заявка №11265 від 09.06.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 12.04.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 28.04.2023; Автотранспортна накладна №б/н від 20.06.2023; Копія митної декларації країни відправлення (Китай) №00024811 від 12.04.2023; Копія митної декларації країни транзиту (Польщі) №23PL322080NS5Z2UH2 від 20.06.2023; Договір про перевезення 16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022; Договір про перевезення б/н (з додатками) від 22.07.2015; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг DEBIT NOTE (SH11649) від 24.04.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG200623010 від 10.06.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка №11265 від 20.06.2023; Сертифікат про походження товару №C80002 від 25.04.2023; Прайс-лист від 01.01.2023-31.10.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач надіслав повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч. 2 статті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №1.2 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезення товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а надання транспортних витрат; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у раз неподання документів зазначених у ч. 2 статті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У свою чергу Декларант надіслав повідомлення про те, що під час подачі митної декларації були подані документи, зазначені у графі 44 МД. Також додатково були надіслані такі документи: 1) договір на перевезення від 10.03.2023; 2) договір на перевезення від 31.10.2022; 3) договір на перевезення від 02.11.2022; 4) договір ЗЕД (з додатками) від 15.08.2018; 5) експертний висновок (з додатками) від 26.06.2023; 6) експертний висновок (з додатками) від 13.02.2023; 7) видаткові накладні №66 від 12.01.2023; 8) видаткові накладні №460 від 08.03.2023; 9) видаткові накладної №1258 від 02.06.2023.

Однак, 17.07.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100424/1, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаротранспортних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлені наступні розбіжності: - Згідно інформації, яка наведена у інвойсі від 11.04.2023 №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 вказано умови поставки FOB QINGDAO, разом з тим у гр. 3 Заявки від 09.06.2023 №11265 вказано умови поставки CIF, що не відповідає вимогам зовнішньоекономічної угоди та товаросупровідних документів; - Згідно гр. 13 Заявки від 09.06.2023 №11265 передбачена 100% передплата за перевезення товару до митного кордону України. Однак на момент проведення митної оцінки товару, декларантом не надано банківський платіжний документ про факт оплати за фрахт, що суперечить вимогам угоди про транспортно-експедиційне обслуговування, а також ст. 53 МКУ; - Враховуючи інформацію, яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 20.06.2023 № TG200623010, вартість перевезення до моменту перетину митного кордону становить 1,64 Євро/км. Однак вартість перевезення по території України склала 11.13 Євро/км., різницю в тарифі перевезення декларантом не пояснено, разом з тим розмір транспортних витрат впливає на розрахунок митної вартості; - Згідно інформації, яка наведена у митній декларації країни відправлення від 12.04.2023 №00024811 у гр. «країна призначення» та «торгівельна країна» вказано країну Польща, що не відповідає даній зовнішньоторговельній операції; - У гр. 10 сертифікату походження товару від 25.04.2023 №С80002 вказано реквізити рахунку-фактури від 10.04.2023 № KD-EC2022-01/KD-EC2023-01. Однак до митного оформлення рахунок-фактура з такою датою видачі не надавалась. У сукупності всі перелічені фактори вказують наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу декларанту надіслано вимогу стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі-продажу; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з (договором, угодою) контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюється за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів, відповідно до статті 2654 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару». На вимогу митного органу надані декларантом документи носять довідковий характер та не можуть бути використані при нарахуванні митної вартості товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - Товару №1 слугувала МД UA 100320/2023/009663 від 25.04.2023, де вартість такого товару становить 3,86 дол. США за кг. (даного виду товару); - Товару №2 слугувала МД UA 100320/2023/009663 від 25.04.2023, де вартість такого товару становить 3,86 дол. США за кг. (даного виду товару).

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001908 .

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100424/1 від 17.07.2023. У зв`язку з незгодою із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, митна декларація №23UA98U1 була подана декларантом в порядку статті 55 Митного кодексу України та 20.07.2023 була оформлена Львівською митницею у митному відношенні. Як наслідок, за вказаною митною декларацією, нараховано до сплати 98 718, 53 гривень.

09.08.2023 позивачем подано до Львівської митниці Заяву №5 в порядку статті 55 Митного кодексу України, в якій задля прийняття рішення щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості та повернення (вивільнення) донарахованих коштів позивачем було надано додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та відповідні обґрунтування. Разом із Заявою №5 від 09.08.2023 були надані наступні документи: копія платіжного доручення №5832 від 05.07.2023 згідно рахунку №TG20062310 від 20.06.2023; копія листа № б/н від 10.06.2023; копія листа Вих. №1006-1 від 10.06.2023; копія листа Вих. №2406-2 від 24.06.2023; копія листа б/н від 20.07.2023. Заява №5 від 09.08.2023 в порядку ст. 55 МК України №7.4-2/15/13/22683 листом від 04.09.2023 Львівською митницею не задоволена.

На виконання зовнішньоекономічного контракту постачання №15/08/2018 від 15.08.2018, згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2023-01/KD-EC2023-02 від 28.04.2023 покупець придбав у Продавця товар, загальною вартістю 37226, 52 USD (дол. США).

10.07.2023 позивач з метою митного оформлення вказаного товару подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA61U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (товар №1 чайний та кавовий посуд: чашки з твердого флянсу, покриті глазур`ю).

Одночасно, 10.07.2023 Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA61U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які містять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) 15/08/2018 від 15.08.2018; Додаток до зовнішньоекономічного договору №7 від 01.01.2023; Рахунок-фактура (інвойс) №KD-EC2023-01/KD-EC2023-02 від 28.04.2023; Специфікація №12 від 15.02.2023; Специфікація №13 від 10.03.2022; Заявка №11458 від 23.06.2023; Банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 28.04.2023; Автотранспортна накладна №б/н від 06.07.2023; Коносамент MEDUQB878179 від 07.05.2023; Копія митної декларації країни відправлення (Китай) №00030651 від 02.05.2023; Копія митної декларації країни транзиту (Польщі) №23PL322080NS60AB58 від 06.07.2023; Договір на перевезення №16.11.2022/1050ОД від 16.11.2022; Договір на перевезення б/н від 22.07.2015; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG060723006 від 06.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №SH11651 від 09.05.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка №11458 від 06.07.2023; Сертифікат про походження товару №C80003 від 19.05.2023; Прайс-лист від 01.01.2023 31.10.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач надіслав повідомлення від митниці декларанту наступного змісту: «Відповідно до ч. 2 cтатті 53 Митного кодексу України Вам необхідно надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару №1.2 - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезення товару; - транспортні (перевізні) документи та документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а надання транспортних витрат; - якщо здійснювалося страхування, - страхуві документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до ч. 3 статті 53 Митного кодексу України, у раз неподання документів зазначених у ч. 2 сттатті 53 Митного кодексу України, Вам необхідно протягом 10 календарних днів надати (за навності) такі додаткові документи: - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спецвалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини».

У свою чергу Декларант надіслав повідомлення про те, що під час подачі митної декларації №23UA61U4 від 10.07.2023 були подані документи, зазначені у графі 44 МД. Додатково надіслані документи: 1) Договір на перевезення від 27.10.2022; 2) Договір на перевезення №1 від 02.11.2022; 3) Договір на перевезення від 31.10.2022; 4) Висновок експерта (з додатками) від 13.02.2023; 5) Висновок експерта (з додатками) від 26.06.2023; 6) Контракт ЗЕД (з додатками) від 15.08.2018. Також декларант просив підтвердити митну вартість згідно наданих документів.

Водночас Львівською митницею було додатково надіслано повідомлення: «Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару №1 слугувала від МД100320/2023/009663 від 25.04.2023, де вартість такого товару становить 3,86 дол. США за кг. (даного виду товару).»

17.07.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100425/1, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:-подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовану інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - Згідно гр. 13 Заявки від 09.06.2023 №11458 передбачена 100% передплата за перевезення товару до митного кордону України. Однак на момент проведення митної оцінки товару, декларантом не надано банківський платіжний документ про факт оплати за фрахт, що суперечить вимогам угоди про транспортно-експедиційне обслуговування, а також ст. 53 МКУ; - Враховуючи інформацію, яка наведена у рахунку-фактурі про надання транспортно-експедиційних послуг від 06.07.2023 № TG060723006, вартість перевезення до моменту перетину митного кордону становить 1,27 Євро/км. Однак вартість перевезення по території України склала 12.63 Євро/км., різницю в тарифі перевезення декларантом не пояснено, разом з тим розмір транспортних витрат впливає на розрахунок митної вартості; - Згідно інформації, яка наведена у митній декларації країни відправлення від 12.04.2023 №000306511 у гр. «країна призначення» та «торгівельна країна» вказано країну Польща, що не відповідає даній зовнішньоторгівельній операції. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалось страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявлені ними митної вартості товару. На вимогу митного органу декларантом додатково надано документи, які дублюють надані разом з митною декларацією. Разом з тим надані декларантом документи не містять інформації яка спростовує виявлені розбіжності. Зважаючи на викладене відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості; - товару №1 слугувала від МД100320/2023/009663 від 25.04.2023 де вартість такого товару становить 3,86 дол. США за кг. (даного виду товару)».

Відповідачем було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/001846. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.07.2023 №UA209000/2023/100425/1.

У зв`язку з незгодою із прийнятим рішенням про коригування митної вартості, митна декларація №23UA52U9 була подана декларантом в порядку статті 55 Митного кодексу України та 19.07.2023 була оформлена Львівською митницею у митному відношенні. Як наслідок за вказаною митною декларацією нараховано до сплати 121 167, 24 гривень.

09.08.2023 позивачем подано до Львівської митниці Заяву №6 в порядку статті 55 Митного кодексу України, в якій задля прийняття рішення щодо скасування оскаржуваного рішення про коригування заявленої митної вартості та повернення (вивільнення) донарахованих коштів позивачем було надано додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та відповідні обґрунтування. Разом із Заявою №6 від 09.08.2023 були надані наступні документи: копія платіжного доручення №5883 від 21.07.2023 згідно рахунку №TG060723006 від 06.07.2023; копія листа № б/н від 24.06.2023; копія листа Вих. №2406-1 від 24.06.2023; копія листа Вих. №2406-2 від 24.06.2023. Заява №6 від 09.08.2023 в порядку ст. 55 МК України №7.4-2/15/13/22677 листом від 04.09.2023 Львівською митницею не задоволена.

На іншу частину товарів, придбаного згідно рахунку-фактури (Інвойсу) №KD-EC2023-01/KD-EC2023-02 від 28.04.2023 позивачем з метою митного оформлення, 10.07.2023 було подано митну декларацію №23UA80U4, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме: чайний та кавовий посуд: чашки з тонкої кераміки або фаянсу, покриті глазур`ю.

Одночасно, 10.07.2023 Декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA80U4 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) 15/08/2018 від 15.08.2018; Додаток до зовнішньоекономічного договору №7 від 01.01.2023; Рахунок-фактура (інвойс) №KD-EC2023-01/KD-EC2023-02 від 28.04.2023; Специфікація №12 від 15.02.2023; Специфікація №13 від 10.03.2022; Заявка №11458 від 23.06.2023; Договір на перевезення №16.11.2022/1050ОД від 16.11.2022; Договір на перевезення №1 від 02.11.2022; Договір на перевезення №2710-22/1125 від 27.10.2022; Договір на перевезення №31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022; Договір на перевезення б/н від 22.07.2015; Банківський платіжний документ, що стосується товару - платіжне доручення від 28.04.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №TG060723006 від 06.07.2023; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг SH11651 від 09.05.2023; Документ, що підтверджує вартість перевезення товару довідка №11458 від 06.07.2023; Автотранспортна накладна №б/н від 06.07.2023; Коносамент MEDUQB878179 від 07.05.2023; Копія митної декларації країни відправлення (Китай) №00030651 від 02.05.2023; Копія митної декларації країни транзиту (Польщі) №23PL322080NS60AB58 від 06.07.2023; Сертифікат про походження товару №C80003 від 19.05.2023; Прайс-лист від 01.01.2023 31.10.2023;

За наслідками опрацювання наданих документів відповідач надіслав повідомлення від митниці декларанту наступного змісту «Відповідно до частин 3-4 ст. 53 МКУ, прошу надати додаткові документи для підтвердження митної вартості: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з (договором, угодою) контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюється за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації; 10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів, відповідно до статті 2654 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару».

У свою чергу Декларант надіслав повідомлення про подачу документів, а саме: контракт (з додатками) з виробником від 15.08.2018 №15.08.2018. Перелік документів був наданий в 44 графі. Також просив підтвердити митну вартість згідно наданих документів.

Водночас Львівська митниця надіслала повідомлення наступного змісту: «Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причин відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 23UA96U1 від 15.05.2023, де вартість такого товару становить 3,86 дол. США за кг. (даного виду товару)».

07.08.2023 Львівською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100479/2, в графі 33 якого було вказано: «Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин:- подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар;- надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаротранспортних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: - у ЦМР б/н від 06.07.2023 наявний відтиск печатки перевізника ТОВ Ріал-М, документи, що урегульовують договірні відносини із даною фірмою при виконанні наданих послуг відсутні; - надане платіжне доручення від 28.04.2023 у гр. 70 «Призначення платежу» містить посилання на специфікацію №12, у специфікації умови оплатим вказано: 30% - протягом 5-ти днів після підписання специфікації, 70% - 31.03.2023, тобто не дотримано умов контракту в частині оплати за товар. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надіслано вимогу декларанту надіслано вимогу стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: 1) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об?єктом купівлі-продажу; 2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4)транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з (договором, угодою) контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 7) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюється за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 8) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 9) виписку з бухгалтерської документації;10) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 11) копію митної декларації країни відправлення; 12) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, переклади документів, відповідно до статті 2654 МКУ. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару». На вимогу митного органу надані декларантом документи носять довідкових характер та не можуть бути використані при нарахуванні митної вартості товару. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості для коригування митної вартості товару слугувала МД UA 23UA96U1 від 15.05.2023, де вартість такого товару становить 3, 86 дол. США за кг. (даного виду товару).

Львівською митницею було відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/002074.

Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 07.08.2023 №209000/2023/100479/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом було подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №23UA57U9, та 10.08.2023 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні. Як наслідок за вказаною митною декларацією нараховано до сплати 74 848, 54 гривень.

Не погоджуючись з рішеннями про коригування митної вартості позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Митний кодекс України (далі МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною 1 ст. 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно з ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом подання за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 Митного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Таким чином, методи визначення митної вартості товарів можуть бути підрозділені на: а) основний; б) другорядні.

Слід зауважити, що митним законодавством передбачена ціла система другорядних методів. Під час визначення митної вартості товарів учасник митних відносин може застосувати тільки один із різновидів методів - основний метод або ж конкретний другорядний метод. Застосування методу визначення вартості товарів повинно бути обґрунтованим.

Пріоритетним до застосування є саме основний метод, що обумовлює необхідність, у випадку наявності достатніх підстав, застосовувати в першочерговому порядку основний метод визначення митної вартості товару. Вказане узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові по справі №826/17509/16 від 09.02.2021.

Тільки у випадку відсутності необхідних умов для застосування основного методу, повинні застосовуватися методи, закріплені приписами п. 2 ч. 1 ст. 57 МК України, які застосовуються у субсидіарному порядку - учасник митних відносин обирає один із системи другорядних методів.

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 58 МК України, основний метод визначення митної вартості товарів застосовується у випадку дотримання наступних умов: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Основний метод, не застосовується в конкретних випадках: а) якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні; б) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (відповідно до ч. 2 МК України). Кожен із вище означених випадків може бути як самостійною підставою для незастосування основного методу, так й розглядатися в їх сукупності.

Згідно з ч. 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст. 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Тобто, документальне підтвердження в аспекті відповідних митних процедур має своїм завданням підтвердити: а) заявлену митну вартість товарів; б) обраний суб`єктом господарювання метод визначення такої вартості.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5 і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

За змістом ст. 53 МК України законом визначений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Вказане узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 318 МК України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Судом встановлено, що при митному оформленні товару позивач надав наявні у нього документи, що визначені ч. 2 ст. 53 МК України.

Суд враховує, що ч. 3 ст. 53 МК України надає можливість митниці виставляти декларанту письмову вимогу про необхідність подачі додаткових документів у 10-ти денний строк лише у трьох випадках: у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості; якщо наявні ознаки підробки цих документів; якщо ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вказані обставини є виключними підставами для витребування додаткових документів. Водночас тлумачення таких підстав контролюючим органом без належного обґрунтування є протиправним.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Однак в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості не зазначено: які в поданих до митного контролю документах містяться розбіжності, що мають вплив на правильність визначення митної вартості; які ознаки підробки наявні у цих документах, і з чого це вбачається; яких відомостей не міститься у документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Щодо зазначених відповідачем в оскаржуваних рішеннях порушень, суд зазначає таке.

За висновками Львівської митниці в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/100266/2 від 26.05.2023 у специфікації №25 від 30.01.2022 відсутні Прізвища та імена підписантів, що не дає можливості розглядати її належним документом для підтвердження митної вартості. Суд погоджується із позивачем, що Специфікація №25 від 30.11.2022 містить усі необхідні реквізити, щоб вважати її легітимним документом, а саме: зазначений продавець ZIBO ZHONGZI INTERNATIONAL ECONOMIC & TECHNICAL COOP. CORP.LTD Dongding Village, Badou Town, Zibo sity, Shandong province, China, та покупець ТзОВ «Компанія Еней». Документ містить підписи та печатку сторін зовнішньоекономічного контракту б/н від 01.11.2017, інформація у Специфікації №25 від 30.11.2022 збігається з доданими декларантом товаросупровідними документами, а саме рахунком-фактурою (інвойсом) №20221128 від 01.03.2023, у Специфікації до Контракту №25 міститься інформація про: покупця та продавця; термін поставки та оплати; спосіб оплати, умови поставки; країну походження товару; кількість та асортимент товару, який замовляє ТОВ та ціну за шт. в USD. Окрім того на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) специфікації до зовнішньоекономічного контракту.

Щодо твердження відповідача про те, що в ЦМР у гр. 22 відсутній підпис відправника, а в якості відправника зазначено підприємство Magazyn ATC CARGO S.A., і відсутні документи, що висвітлюють договірні відносини з даною фірмою, то суд наголошує, що позивач перебуває у договірних правовідносинах з ТОВ «Таніт Груп». Як наслідок до митного контролю подавалися документи, які підтверджують транспортні витрати, які створені в ході правовідносин з даним товариством. Залучення експедитором до перевезення підприємств-транспортних компаній не впливає на числові значення заявленої митної вартості, адже позивачем проводяться оплати виключно ТОВ «Таніт Груп». ТОВ «ТАНІТ ГРУП» уклало з TANIT GROUP PL SP. Z O.O. Договір транспортного експедирування №01-AG від 16.05.2022 про надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу. У свою чергу, TANIT GROUP PL SP. Z O.O. залучило локального експедитора, - ATC CARGO S.A.. Позивачем подано до митного органу в порядку статті 55 МК України отримані у ТОВ «ТАНІТ ГРУП» договори, а саме: Договір транспортного експедирування №01-AG від 16.05.2022, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та TANIT GROUP PL SP. Z O.O. про надання транспортно-експедиторських послуг, пов`язаних з організацією та забезпеченням перевезень експортно-імпортних та транзитних вантажів, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу та Договір від 10.08.2022, укладений між TANIT GROUP PL SP. Z O.O. та ATC CARGO S.A.. Однак вищезазначені договори не були враховані митницею при перегляді рішення про коригування митної вартості.

За висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 20.06.2023 у справі №380/1221/2020, у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Відповідно до ст. 4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, складанням вантажної накладної підтверджується договір перевезення. Таким чином, умови міжнародного перевезення товарів не стосуються й безпосередньо не впливають на ціну товару. У зв`язку з чим, самі по собі недоліки щодо оформлення вантажних накладних ЦМР, не є такими, що можуть бути підставою для сумніву щодо правильності визначення митної вартості товарів.

Окрім цього, товарно-транспортна накладна (CMR) у розумінні приписів ч. 2 cт. 53 МК України не є документом, інформація з якої впливає на визначення митної вартості товарів. Таким чином, інформація, зазначена у CMR, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів. Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

Щодо посилання відповідача на відсутність договору б/н від 22.07.2015, то судом встановлено, що позивачем подано до митного органу в порядку статті 55 МК України копію контракту про надання послуг б/н від 22.07.2015, укладеного між фірмою ТзОВ «Компанія Еней» з однієї сторони та фірмою Shanghai junda shipping Co., Ltd з іншої про надання послуг з міжнародного перевезення.

Доводи відповідача щодо відсутності заявки на перевезення спростовуються матеріалами справи, оскільки декларантом позивача на вимогу митниці про надання додаткових документів було надано Заявку на надання транспортно-експедиторських послуг №11071 від 15 травня 2023 року. До того ж Заявка на перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару і така заявка не матиме жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору. Частини 2 та 3 статті 53 Митного кодексу України не визначають заявку на перевезення документом, що обґрунтовує заявлену митну вартість та повинен безумовно чи на вимогу митниці подаватися до митного контролю. Згідно з ч.5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. В обґрунтування заявлених транспортних витрат до митного контролю було подано договір перевезення №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022, договір перевезення №1805-23/4415 від 18.05.2023, договір про перевезення №1805-23 від 18.05.2023, договір перевезення №31.10.2022/328 ОД/П від 31.10.2022, рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг TG240523009 від 24.05.2023, довідку про транспортні витрати №11071 від 24.05.2023, а також автотранспортну накладну б/н від 24.05.2023.

Доводи відповідача про відсутність документів щодо оплати товару є безпідставними, оскільки позивачем на вимогу митного органу про надання додаткових документів додатково до наданих документів були надані платіжні доручення від 02.12.2022 та від 09.03.2023, які підтверджують здійснену позивачем оплату за товар. Також у графі 44 митної декларації №23UA8U1 від 29.05.2023 двічі зазначено код « 3001» під яким містися два документи - платіжне доручення від 02.12.2023 та платіжне доручення від 09.03.2023 щодо оплати за товар, що спростовує твердження митного органу.

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості №UA209000/2023/100424/1 від 17.07.2023 відповідачем зазначено, що згідно інформації, яка наведена у інвойсі від 11.04.2023 №KD-EC2022-04/KD-EC2023-01 вказано умови поставки FOB QINGDAO, разом з тим у гр. 3 Заявки від 09.06.2023 №11265 вказано умови поставки CIF, що не відповідає вимогам зовнішньоекономічної угоди та товаросупровідних документів. Судом встановлено, що пунктом 2 зовнішньоекономічного контракту від 15.08.2018 №15/08/2018 передбачено, що поставка Товару здійснюється поетапно, на умовах, визначених у специфікаціях. У Специфікаціях №11 та №12 до Контракту від 15.08.2018 №15/08/2018 передбачено умови поставки FOB Qingdao. Дана інформація також підтверджується усіма товаросупровідними документами, а саме: прайс-листом від 01.01.2023 та митною декларацією країни відправлення від 17.07.2023 №00024811. Умовами поставки FOB Qingdao «Free on Board» «Вільно на борту» передбачено, що у порту відвантаження Qingdao, продавець - ZIBO TOPFINE TRADE CO. LTD виконав усі свої зобов`язання по зовнішньоекономічній угоді від 15.08.2018 №15/08/2018, завантаживши належним чином оформлений вантаж на борт судна. Саме ціна товару на умовах поставки FOB Qingdao була узгоджена між продавцем компанією ZIBO TOPFINE TRADE CO. LTD та покупцем - ТзОВ «Компанія Еней» для цілей розрахунку за даний вантаж між контрагентами. Для забезпечення подальшої організації доставки вантажу з порту Qingdao (Китай) до порту Гданськ (Польща), позивач зафрахтував локального перевізника Shanghal Junda Shipping CO., LTD (Договір б/н (з додатками) від 22.07.2015 та довідку про транспортні витрати брокером долучено до декларації). Для доставки вантажу з порту Гданськ (Польща) до пункту доставки м. Львів (Україна), між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (Експедитор) та ТзОВ «Компанія Еней» (Клієнт) було укладено договір транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/1050 ОД на надання експедиторських послуг в порту Гданськ, які відповідають умовам поставки CIF, тому ТОВ «ТАНІТ ГРУП» (Експедитор) зазначив у п. 3 «Умови поставки, згідно з Інкотермс 2010» Заявки №11265 від 09.06.2023 на надання транспортно-експедиторських послуг назву CIF «Cost, Snsurance and Freight» - «Вартість, страхування та фрахт». Вказане також підтверджується і рахунком-фактурою від 24.04.2023 DEBIT NOTE (SH11649) за доставку вантажу з порту Qingdao (Китай) до порту Гданськ (Польща), виставленому компанією Shanghal Junda Shipping CO., LTD. Тобто угоди зовнішньоекономічний контракт на купівлю вантажу від 15.08.2018 №15/08/201, Договір б/н (з додатками) від 22.07.2015 на перевезення Shanghal Junda Shipping CO., LTD вантажу з порту Qingdao (Китай) до порту Гданськ (Польща), а також Договір транспортного експедирування вантажу від 16.11.2022 №16.11.2022/1050 ОД з порту Гданськ (Польша) до пункту доставки м. Львів (Україна) не суперечать одна одній, а навпаки, є послідовними та доповнюють одна одну, оскільки за зовнішньоекономічною угодою продавець виконав усі свої зобов`язання у порту Qingdao (Китай), після завантаження товару на судно у даному порту. Надалі усі ризики щодо перевезення даного вантажу переходять до покупця ТзОВ «Компанії Еней», яке і укладало угоди на подальше перевезення вантажу від порту Qingdao (Китай) до пункту доставки Львів (Україна).

Щодо відсутності банківського платіжного документу про факт оплату за фрахт, то судом з`ясовано, що зважаючи на тривалу співпрацю та важкий фінансовий стан підприємств через повномасштабне вторгнення агресора на територію України сторони Договору транспортного експедирування №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022 , а саме ТзОВ «Компанія Еней» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» домовилися між собою про проведення оплати перевезення згідно Заявки №11265 від 09.06.2023 протягом 14 календарних днів після вивантаження. 10.06.2023 позивачем надіслало на адресу ТОВ «ТАНІТ ГРУП» письмове звернення, з проханням відтермінування оплати за перевезення згідно Заявки №11265 від 09.06.2023 відповідно до Договору №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022. У відповіді ТОВ «ТАНІТ ГРУП» Вих. №1006-1 від 10.06.2023 погодило та підтвердило оновлені умови розрахунку для ТОВ «Компанія «Еней» по Заявці №11265 від 09.06.2023, а саме 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту вивантаження вантажу на складі ТОВ «Компанія «Еней». Вказано, що такі умови не потребують додаткового внесення змін у текст Заявки №11265 від 09.06 2023. Позивачем в порядку статті 55 МК України було надано Львівській митниці копію документу, який підтверджує оплату за транспортні послуги, а саме: платіжну інструкцію №5832 від 05.07.2023, відповідно до якої позивачем було здійснено оплату за транспортні послуги згідно рахунку № TG200623010 від 20.06.2023; копію листа № б/н від 10.06.2023; копію листа Вих. №1006-1 від 10.06.2023.

У постанові від 22.08.2019 у справі №810/2784/18 Верховний Суд роз`яснив, що застосування вищенаведеного підходу пов`язане з тим, що цивільні (господарські) відносини реалізуються на засадах диспозитивності. У процесі реалізації належних їм прав-обов`язків договірні сторони можуть відступити від визначеного договором алгоритму їх реалізації за умови відсутності заперечень з боку іншої сторони. Для цілей митного законодавства важливою є об`єктивна підтверджуваність реалізації відповідних операцій».

Щодо покликання митного органу на різний тариф перевезення, то суд погоджується із доводами позивача, що згідно з Договором транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/10500Д ТОВ «ТАНІТ ГРУП» є експедитором, який може залучати перевізників для виконання своїх господарських зобов`язань перед ТОВ «Компанія Еней». ТОВ «ТАНІТ ГРУП» в якості перевізника залучив ФОП ОСОБА_1 , який в свою чергу відповідно до п. 1.1. Договору на перевезення вантажу №31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022 зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. ТОВ «ТАНІТ ГРУП» здійснювало організацію перевезення вантажу за маршрутом Гданськ (Польща) мп Рава-Руська с. Муроване, Львівська обл. (Україна) згідно заявки №11265 від 09.06.2023. До надання послуг перевезення вантажу автомобільним транспортом ТОВ «ТАНІТ ГРУП» залучило перевізника ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). ТОВ «ТАНІТ ГРУП» здійснило перевиставлення відповідної вартості послуг згідно рахунків від перевезення ФОП ОСОБА_1 на ТОВ «Компанія Еней». Рахунки від постачальника послуг ФОП ОСОБА_1 є для ТОВ «ТАННІТ ГРУП» первинними та остаточними для врахування в роботі та виставлення подальших рахунків. ТОВ «ТАНІТ ГРУП» не має прав змінювати вартість (розбивку) та найменування послуг, наданих третіми особами. За загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом. Тобто, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та позивач не має законних підстав здійснювати контроль за діяльністю інших суб`єктів господарювання, встановлювати розцінки на послуги, контролювати норми споживання палива транспортними засобами, здійснювати перевірку дотримання податкового, митного та іншого законодавства України. До того ж позивачем надано митному органу в порядку статті 55 МК України отримане від ТОВ «ТАНІТ ГРУП» пояснення, а саме: лист Вих. №2406-2 від 24.06.2023.

Щодо розбіжностей у митній декларації країни відправлення, то суд зазначає таке. Митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджують митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Більше того, позивач не впливає на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника.

У митній декларації країни відправлення від 12.04.2023 №00024811 та коносаменту від 16.04.2023 №MEDUQB503579 вказаний кінцевий пункт призначення вантажу на судні Marit Maersk/315w транзитний порт Гданськ (Польща). Після розвантажувально-завантажувальних робіт у порту Гданськ (Польща) коносамент від 16.04.2023 №MEDUQB503579 втрачає силу, а транспортування продукції до України відбувається в режимі Т1. Під час митного оформлення брокером подавався митний документ країни транзиту Т1 № 23PL322080NS5Z2UH2 від 20.06.2023. Відповідно до п.7-10 Заявки № 11265 від 09.06.2023 порт завантаження Qingdao, Chine; порт розвантаження Gdansk, Poland; місце митного оформлення вантажу Lviv, Ukraine; пункт доставки с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47.

Щодо доводів митного органу про те, що у гр. 10 сертифікату походження товару від 25.04.2023 №С80002 вказано реквізити рахунку-фактури від 10.04.2023 № KD-EC2022-01/KD-EC2023-01, однак до митного оформлення рахунок-фактура з такою датою видачі не надавалась, то судом встановлено, що позивачем разом із Заявою №5 від 9 серпня 2023 року в порядку ст. 55 МК України надано Львівській митниці лист компанії ZIBO TOPFINE TRADE CO. LTD від 20.07.2023 з перекладом, який обґрунтовує зазначення у Сертифікату походження товару від 25.04.2023 №С80002 номеру Проформи-інвойсу № KD-EC2022-01/KD-EC2023-01 від 10.04.2023. Усі дані щодо товару (найменування, кількість, ціна та загальна вартість), які вказані у Проформі-інвойсі №KD-EC2022-01/KD-EC2023-01 від 10.04.2023 відповідають усім даним товару (найменування, кількість, ціна та загальна вартість), які вказані у інвойсі №KD-EC2022-01/KD-EC2023-01 від 11.04.2023.

Щодо висновку відповідача у рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/100425/1 від 17.07.2023 про не надання банківського платіжного документу про факт оплати за фрахт, то судом з`ясовано, що зважаючи на тривалу співпрацю та важкий фінансовий стан підприємств через повномасштабне вторгнення агресора на територію України сторони Договору транспортного експедирування №16.11.2022/10500Д від 16.11.2022, а саме: ТзОВ «Компанія Еней» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» 24.06.2023 домовилися між собою про проведення оплати перевезення згідно Заявки від 23.06.2023 №11458 протягом 14 календарних днів після вивантаження. 24.06.2023 ТзОВ «Еней» надіслало на адресу ТОВ «ТАНІТ ГРУП» письмове звернення, з проханням відтермінування оплати за перевезення згідно Заявки №11458 від 23.06.2023 відповідно до Договору №16.11.2022/1050 ОД від 16.11.2022. У відповіді ТОВ «ТАНІТ ГРУП» Вих. №2406-1 від 24.06.2023 «ТОВ «ТАНІТ ГРУП» погодило та підтвердило оновлені умови розрахунку для ТОВ «Компанія Еней» по Заявці №11458 від 23.06.2023, а саме 14 (чотирнадцять) календарних днів з моменту вивантаження вантажу на складі ТОВ «Компанія «Еней». Визначено дані умови розрахунків між компаніями узгодженими та такими, що не потребують додаткового внесення змін у текст Заявки №11458 від 23.06.2023. Разом з тим в обґрунтування заявлених транспортних витрат позивачем разом із заявою, поданою в порядку ст. 55 МК України, надано Львівській митниці копію документу, який підтверджує оплату за транспортні послуги, а саме: платіжну інструкцію №5883 від 21.07.2023, відповідно до якої ТзОВ «Компанія Еней» було здійснено оплату за транспортні послуги згідно рахунку № TG060723006 від 06.07.2023; копію листа № б/н від 24.06.2023; копію листа Вих. №2406-1 від 24.06.2023.

Щодо зауваження митного органу про різний тариф перевезення, то як вже зазначено суд погоджується із доводами позивача, що згідно з Договором транспортного експедирування від 16.11.2022 №16.11.2022/10500Д ТОВ «ТАНІТ ГРУП» є експедитором, який може залучати перевізників для виконання своїх господарських зобов`язань перед ТОВ «Компанія Еней». ТОВ «ТАНІТ ГРУП» в якості перевізника залучає ФОП ОСОБА_1 , який в свою чергу відповідно до п. 1.1. Договору на перевезення вантажу №31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022 зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим договором порядку. ТОВ «ТАНІТ ГРУП» здійснювало організацію перевезення вантажу за маршрутом Гданськ (Польща) мп Рава-Руська с. Муроване, Львівська обл. (Україна) згідно заявки №11458 від 23.06.2023. До надання послуг перевезення вантажу автомобільним транспортом ТОВ «ТАНІТ ГРУП» залучило перевізника ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ). ТОВ «ТАНІТ ГРУП» здійснило перевиставлення відповідної вартості послуг згідно рахунків від перевезення ФОП ОСОБА_1 на ТОВ «Компанія Еней». Рахунки від постачальника послуг ФОП ОСОБА_1 є для ТОВ «ТАННІТ ГРУП» первинними та остаточними для врахування в роботі та виставлення подальших рахунків. ТОВ «ТАНІТ ГРУП» не має прав змінювати вартість (розбивку) та найменування послуг, наданих третіми особами. За загальними принципами господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом. Тобто, ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ТзОВ «Компанія Еней» не має законних підстав здійснювати контроль за діяльністю інших суб`єктів господарювання, встановлювати розцінки на послуги, контролювати норми споживання палива транспортними засобами, здійснювати перевірку дотримання податкового, митного та іншого законодавства України. Судом з`ясовано, що Львівській митниці надано отримане від ТОВ «Таніт Груп» пояснення, а саме: лист Вих. №2406-2 від 24.06.2023, який був поданий митниці в порядку статті 55 МК України, однак не був врахований при перегляді рішення про коригування митної вартості.

Щодо розбіжностей у митній декларації країни відправлення, то суд зазначає таке. Митна декларація країни відправлення за змістом ч. 2 ст. 53 МК України не є основним документом, який підтверджують митну вартість товарів. Відповідно до п. 7 частини третьої ст. 53 Митного кодексу копія митної декларації країни відправлення є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів. Більше того, позивач не впливає на заповнення експортної декларації і тому подає її митниці в такому вигляді, в якому отримав від відправника. У митній декларації країни відправлення від 02.05.2023 №00030651 та коносаменту від 07.05.2023 №MEDUQB878179 вказаний кінцевий пункт призначення вантажу на судні Mary Maersk/318w транзитний порт Гданськ, Польща. Після розвантажувально-завантажувальних робіт у порту Гданськ, Польща коносамент від 07.05.2023 №MEDUQB878179 втрачає силу, а транспортування продукції до України відбувається в режимі Т1. Під час митного оформлення декларантом позивача подавався митний документ країни транзиту Т1 №23PL322080NS60AB58 від 06.07.2023. Відповідно до п.7-10 Заявки № 11458 від 23.06.2023 порт завантаження Qingdao, Chine; порт розвантаження Gdansk, Poland; місце митного оформлення вантажу Lviv, Ukraine; пункт доставки с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47.

У рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2023/100479/2 від 07.08.2023 відповідачем вказано про відсутність документів що регулюють договірні відносини з перевізником ТОВ Ріал-М. Однак, вказані доводи не підтверджуються матеріалами справи, оскільки у графі 44 митної декларації №23UA80U4 від 03.08.2023 зазначено код « 4301», під якими містяться такі документи: Договір транспортного експедирування №16.11.2022./1050 ОД від 16.11.2022, укладений між ТзОВ «Компанія Еней» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП»; Договір на перевезення вантажу №31.10.2022/328 ОД-П від 31.10.2022, укладений між ТОВ «ТАНІТ ГРУП» та ФОП ОСОБА_1 ; Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №1 від 02.11.2022, укладений між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ВІЛЛ ДАН»; Договір про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом №2710-22/1125 від 27.10.2022, укладений між ТОВ «ВІЛЛ ДАН» та ТОВ «РЕАЛ-М». Зокрема, ці документи зазначені і у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Тобто, до митного оформлення декларантом був наданий Договір про надання транспортно-експедиційних послуг з організації перевезень вантажів автомобільним транспортом №2710-22/1125 від 27.10.2022, укладений між ТОВ «ВІЛЛ ДАН» та ТОВ «РЕАЛ-М».

Щодо термінів оплати, то суд погоджується з доводами позивача, про те що вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товарів, оскільки незрозумілим є яким чином, на думку митниці, оплата товару не у встановлений строк може вплинути на узгоджену вартість.

Як наслідок суд прийшов до висновку, що відповідач мав можливість встановити дійсну вартість товару, який переміщався через митний кордон України, а подані декларантом до митного оформлення документи відповідали вимогам частини 2 статті 53 МК України.

При розгляді цієї справи суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 23.12.2021 у справі № 200/6508/20-а, згідно з якою основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, шо декларант правильно визначив митну вартість.

Встановлення митним органом різниці в ціні свідчить про наявність підстав для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції, за якою до митного оформлення пред`явлено товари. Виявлена різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю тотожних товарів згідно з інформаційними ресурсами мережі Інтернет, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників інформаційних ресурсів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не вказав ні конкретних обставини, які викликали відповідні сумніви (а сумніви не були обґрунтованими, в розумінні хоча б одної із трьох підстав, визначених законодавством), ні причин неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, ні документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2021 у справі № 815/3976/16, в якій зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Водночас витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа № 21-591а15) та в подальшому відображена в інших постановах з цього питання вже Верховним Судом в складі Касаційного адміністративного суду, зокрема у справах №821/1617/17 від 14.08.2018, №815/6827/17 від 29.01.2019, №804/2256/16 від 12.11.2021 року, №1.380.2019.002016 від 04.11.2021 № 480/3558/19 від 17.11. 2021.

Суд встановив, що відповідач витребував у позивача документи, визначені частиною 3 статті 53 МК України, проте не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Натомість відповідач прийняв оскаржувані рішення у зв`язку із неподанням декларантом всіх витребуваних у нього документів.

За позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При цьому, сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), суд повинен вимагати від відповідача доведення того, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Щодо обов`язковості чіткого визначення вказаної вище інформації, як обов`язкових реквізитів будь-якого рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 14.08.2018 по справі №821/1617/17. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що також письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Отже, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу. Аналогічна правова позиція викладена в у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по справі №815/1670/17.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, у них зазначено лише номер та дату митної декларації, яка стала джерелом інформації для коригування митної вартості. Такий підхід для формування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості прямо суперечать цитованим вище положенням законодавства, що є самостійною підставою для їх скасування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно завищено митну вартість задекларованого позивачем товару, оскільки надані позивачем документи на підтвердження заявленої ним митної вартості задекларованого товару за ціною контракту, є належними, стосуються укладеного контракту, дають можливість ідентифікувати задекларований товар, визначити його характеристики та властивості, і на підставі цих документів, які не містять неточностей та розбіжностей, можливо визначити митну вартість задекларованого товару за ціною контракту.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100266/2 від 26.05.2023, №UA209000/2023/100424/1 від 17.07.2023, №UA209000/2023/100425/1 від 17.07.2023, №UA209000/2023/100479/2 від 07.08.2023 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування рішення Львівської митниці від 01.09.2023 №7.4-2/15/13/22539 у відмові скасування та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 26.05.2023 №UA209000/2023/100266/2; рішення Львівської митниці від 04.09.2023 №7.4-2/15/13/22683 у відмові скасування та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100424/1; рішення Львівської митниці від 04.09.2023 №7.4-2/15/13/22677 у відмові скасування та залишенні без змін рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100425/1, то суд враховує, що вказані рішення Львівської митниці, які викладені у формі листа, не є такими, що прийняті у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актами вирішення спору в досудовому порядку. Вказані листи відповідача не мають безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку. Тобто такі не породжують для позивача настання будь-яких юридичних наслідків та не впливають на його права та обов`язки, а визнання їх протиправними та скасування не призведе до відновлення порушеного права. відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява N 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (заява N 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень про коригування митної вартості.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 зазначеної статті)

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» (20383, Львівська обл., Жовківський р-н., с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47 ) до Львівської митниці (79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1 ) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 26.05.2023 №UA209000/2023/100266/2.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100424/1.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 17.07.2023 №UA209000/2023/100425/1.

Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Львівської митниці від 07.08.2023 №UA209000/2023/100479/2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Еней» (20383, Львівська обл., Жовківський р-н., с. Малехів, вул. Лесі Українки, 47 ) судовий збір у розмірі 5713 (п`ять тисяч сімсот тринадцять гривень) грн. 65 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п.15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Чаплик І.Д.