Справа № 120/2394/22-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

18 березня 2024 р. Справа № 120/2394/22-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивачка) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Заявлені позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка 11.11.2021 звернулася до ГУ ПФУ у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Однак, відповідач своїм рішенням за №98 від 17.11.2021 року відмовив позивачці у призначенні пільгової пенсії з підстав недостатності пільгового стажу.

Позивачка вважає таке рішення протиправним, а також таким, що порушує її право на пенсійне забезпечення, в зв`язку з чим представник позивачки в її інтересах звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 23.02.2022 позовну заяву залишено без руху та надано позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання вимог ухвали суду представником позивача подано заяву з додатками, які свідчать про усунення недоліків позовної заяви, з урахуванням чого ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Також даною ухвалою встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому зазначається, що відповідно до ч. 1 та 2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які повний робочий день працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Згідно з п. 2.2 ст. 114 Закону від 09.07.2003 № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком № 442 та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями.

Отже, необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією і за результатами атестації умов праці, яке полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Довідки, що підтверджують право на пільгове пенсійне забезпечення, передбачені п. 20 Порядку, підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивачем надані, разом з тим, документи, що підтверджують проведення атестації даного робочого місця відсутні. Саме по собі віднесення цієї посади до особливо важкої не дає право на призначення дострокової пенсії позивачки, оскільки не свідчить про її повну зайнятість та отримання такого впливу на здоров`я, що вказувало б на необхідності призначення дострокової пенсії.

З огляду на вищевикладене, представник відповідача зазначає, що прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу, підтвердженого в установленому законодавством порядку та у зв`язку з недосягненням позивачкою встановленого віку 55 років. Тобто, позивачкою недотримано дві обов`язкових умови призначення вказаного виду пенсії.

Таким чином відповідач вважає, що рішення №98 від 17.11.2021 прийняте правомірно, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про його скасування.

Крім того, на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів відповідачем надано матеріали пенсійної справи позивачки ( витяг з електронної відмовної пенсійної справи ).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

11.11.2021 позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви були надані документи, які підтверджують наявність стажу для призначення пільгової пенсії за списком №2.

Рішенням відповідача №98 від 17.11.2021 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу та з недосягненням пенсійного віку, згідно статті 114 Закону України " Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування ".

Зокрема у рішенні зазначено, що вік заявника 51 рік, страховий стаж 30 років 10 місяців, необхідний пільговий стаж становить 10 років, пільговий стаж особи відсутній. Вказано, що до загального пільгового стажу зараховано не всі періоди за списком №2: з 05.01.2007 по 10.10.2016 та з 03.01.2017 по теперішній час, оскільки посада молодшої сестри кабінету томографії рентгенологічного відділення та посада молодшої сестри рентгенологічного відділення не атестовані згідно поданих атестацій №94/а від 16.06.2004, №104/а від 15.06.2009 та 179/а від 12.06.2014. Також згідно Постанови КМУ №461 від 24.06.2016 до списку №2 відноситься посада в онкологічних закладах у рентгенівських відділенням (кабінетах) - молодші сестри з догляду за хворими.

Враховуючи зазначене вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та з недосягненням пенсійного віку згідно з ст. 114 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погоджуючись із таким рішенням відповідача, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

У преамбулі Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі, також Закон №1788-XII) зазначено, що цей Закон відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 2 Закону №1788-XII за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 у справі №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам".

Суд зазначає, що відповідно до наявних в матеріалах справи розрахунку стажу ОСОБА_1 , рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №98 від 17.11.2021, відповідачем визнається наявність у позивачки загального страхового стажу 30 років 10 місяців, при цьому відповідач вказує на відсутність пільгового стажу, оскільки ним не зараховано до загального пільгового стажу відповідні періоди роботи позивачки.

Щодо не зарахування періоду роботи з 05.01.2007 по 10.10.2016 у Вінницькому обласному клінічному онкологічному диспансері до пільгового стажу позивачки суд зазначає наступне.

Статтею 62 Закону № 1788-XII встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637), у пунктах 1 та 2 якого зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

У той же час, пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, системний аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Однак, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, або трудова книжка відсутня, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Відповідно до п.1, 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою КМ України №442 від 01.08.1992 (далі - Порядок №442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 10 Порядку №442, результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків №1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005 року (далі - Порядок №383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Так, зокрема, до Розділу XXIV «Охорона здоров`я та соціальна допомога» Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, внесено посаду «молодша медична сестра з догляду за хворими».

Крім того, пунктом 24 вказаного розділу до Списку №2 віднесені працівники закладів охорони здоров`я, які працюють з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці не менш як 0,1 мілікюрі радію-226 або еквівалентною за радіотоксичністю кількістю радіоактивних речовин

Позивачкою до суду надана копія трудової книжки НОМЕР_1 , в якій наявні записи щодо роботи позивачки з 05.01.2007 по 10.10.2016 та з 03.01.2017 по час звернення з заявою про призначення пенсії ( 11.11.2021 ) на посаді молодшої медичної сестри кабінету томографії рентгенологічного відділення у Вінницькому обласному клінічному онкологічному диспансері.

Відповідно до копії довідки №107 від 04.11.2021 виданої Комунальним некомерційним підприємством «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Вінницькому обласному клінічному онкологічному диспансері з 05.01.2007 по 10.10.2016 ( 09 років 09 місяців 05 днів ) на посаді молодшої медичної сестри кабінету томографії рентгенологічного відділення, що передбачена Списком №2 відповідно до Постанови КМУ №461 від 24.06.2016 року. Безпосередньо працювала в зоні іонізуючого випромінювання з радіоактивними речовинами з активністю на робочому місці понад 10 мілікюрі радія 226. Довідка видана на підставі наказів про атестацію робочих місць №94/а від 15.06.2004 та №104/а від 15.06.2009.

Відповідно до копії довідки №106 від 03.11.2021 виданої Комунальним некомерційним підприємством «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» ОСОБА_1 працює в Комунальним некомерційним підприємством «Подільський регіональний центр онкології Вінницької обласної Ради» з 03.01.2017 по теперішній час на посаді молодшої медичної сестри рентгенологічного відділення.

Тобто, трудовою книжкою та довідкою №107 від 04.11.2021 підтверджено працю позивачки у зазначений період з 05.01.2007 по 10.10.2016 за професією та посадою, що передбачена Списком № 2.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 11.11.2021, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 №213-VIII, та з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.01.2020 у справі №1-р/2020, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

За приписами статті 12 Закону №1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Застосуванню підлягають стаття 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення від 5 листопада 1991 року № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення від 2 березня 2015 року № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вище вказаних нормах. Таким чином наведені приписи підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Суд зазначає, що станом на дату звернення до Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії позивачці виповнився 51 рік, страховий стаж становив 30 років 10 місяців, а з урахуванням висновків зроблених у даному рішенні, пільговий стаж становить -9 років 09 місяців 05 днів.

З огляду на викладене, з урахуванням норми абз.4 п. "б" ст.13 Закону №1788-XII, яка передбачає, що працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи - жінкам, суд дійшов висновку, що позивачка має право на зниження встановленого Законом №1788-XII пенсійного віку (55 років) на 4 роки (за повних 8 років роботи із шкідливими і важкими умовами праці).

Зважаючи на вищевикладене, наявні у позивачки пенсійний вік та стаж роботи відповідають всім критеріям, необхідним для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту "б" частини першої статті 13 Закону №1788-XII, а тому дії відповідача щодо відмови у призначенні такої пенсії є протиправними.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та висновки, а також те, що звернення позивачки із заявою про призначення пенсії відбулося після спливу тримісячного строку з дня досягнення пенсійного віку, суд приходить до переконання, що відповідача необхідно зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення за призначенням пенсії - з 11.11.2021.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з вищенаведених мотивів і підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивачки підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 17.11.2021 №98 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах (список № 2) відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дня звернення з заявою про призначення пенсії - з 17.11.2021 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в сумі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21050).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна