Справа № 480/2669/23
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2024 року Справа № 480/2669/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Соп`яненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного спровадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/2669/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
27 березня 2023 року позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про зобов`язання вчинити дії, і просить суд:
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , не доплачену різницю додаткової грошової винагороди до розміру у 100 тис. гривень пропорційно в розрахунку на місяць, за період з 05.05.22 року по 23.06.22 року за період її лікування від захворювань, які стали причиною каліцтва, пов`язаного з захистом Батьківщини.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 26.02.2022 позивач під час авіаудару отримала баротравму при проходженні військової служби, яка пов`язана з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини. Однак не зважаючи на наявність поранення пов`язаного із проходженням військової служби, пов`язаного із захистом Батьківщини, Військовою частиною НОМЕР_1 за період з 05.05.2022 по 23.06.2022 їй не було нараховано та виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", чим порушено її законні права та інтереси. Позивач вважаючи бездіяльність відповідача, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті грошового забезпечення в повному обсязі протиправною, звернулась до суду із даним позовом.
Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, посилаючись на те, що у позивача відсутні будь-які документально підтверджені факти отримання поранення (контузії. травми, каліцтва) в період дії воєнного стану, під час участі у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії з боку Російської Федерації, а тому відсутні підстави виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.05.2022 по 23.06.2022. Захворювання позивача є наслідком отриманих захворювань за період проходження військової служби в Збройних Силах України, а саме з 1995 року. В період з 05.05.2022 по 23.06.2022, під час стаціонарного лікування в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 АДРЕСА_3 ), було встановлено наявність захворювань пов`язаних з проходженням військової служби. Відповідно до медичної карти стаціонарного хворого №1875 виданої КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР" 23.06.2022, підтверджуються факти проходження Позивачем постійних стаціонарних лікувань, а саме: лютий 2019 року, грудень 2019 року, липень 2020 року, січень 2021 року, січень 2022 року.(а.с.45-47)
Ухвалою суду від 17.04.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивач на момент виникнення спірних правовідносин проходила військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .
Позивач 26.02.2022 перебувала на території ВЧ НОМЕР_1 в приміщенні штабу по якому було нанесено авіаудар літаком Збройних сил Російської Федерації. Під час авіаудару вона отримала баротравму, але до медичної частини чи цивільної лікарні для документального оформлення в той час не зверталася. Згодом госпіталізована 05.05.2022 перебувала на стаціонарному лікуванні до 23.06.2022.
Згідно довідки від 23.06.2022 №26 позивачу встановлений діагноз та була визнана як "обмежено придатна до військової служби" та її захворювання були визнані такими, що "пов`язані з проходженням військової служби"(а.с.8)
12 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України своїм рішенням скасувала висновок військово-лікарської комісії КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги ПОР" (м. Полтава) від 23.06.22 року №26 в частині причиннного зв`язку моїх захворювань. Захворювання в даному протоколі були розподілені на ті, які повязані з проходженням військової служби та на ті, які повязані з захистом Батьківщини.(а.с.9)
25.10.2022 була визнана інвалідом 3 групи з причиною інвалідності "захворювання, повязані із захистом Батьківщини"(а.с.12)
25.02.2023 позивач звернулася з рапортом на імя командира ВЧ НОМЕР_1 з проханням дати вказівку помічнику командира - начальнику фінансово-економічної служби на доплату невиплачених грошових коштів відповідно вимог абзацу 5 та 6 пункту 1 постанови Кабінету міністрів України від 28.02.22 року №168 за період перебування позивача на лікуванні з 05.05.2022 по 23.06.2022 набутих при захисті Батькіщини ушкоджень її здоров`я, які привели в подальшому до набуття статусу інваліда війни 3 групи.
Листом від 14.03.2023 №485 відповідачем відмовлено у виплаті додаткової винагороди за період перебування на лікуванні позивача, обгрунтовуючи тим, що відповідно до рішення 12 регіональної військово-лікарняної комісії від 20.10.2022 також підтверджений діагноз визначений ВЧ НОМЕР_3 від 23.06.2022 та визнано: захворювання, так, повязане з захистом Батьківщини та проходженням військової служби. Відомості про отримання поранення (контузії, травми, каліцтва) відсутні.(а.с.15)
Позивач, вважаючи, що їй за період перебування на стаціонарному лікуванні за станом здоров`я після отриманого поранення, протиправно не виплачувалась додаткова винагорода у підвищеному розмірі, звернувся з даним позовом до суду.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно частини 4 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпеченнявизначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який неодноразово продовжувавсята триває до теперішнього часу.
28.02.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 (в редакції від 02.04.2022) "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", відповідно до пункту 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, відповідно до пункту 1 Постанови №168 підставою для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень є те, що військовослужбовці:
1) беруть безпосередню участь у бойових діях;
2) забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
При цьому, суд зазначає, що наявність однієї із наведених вище підстав повинна бути підтверджена документально.
За відсутності документального підтвердження неведених вище обставин право на отримання додаткової винагороди у підвищеному розмірі до 100000,00 грн. не виникає.
Згідно пункту 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно пункту 13 розділу XXXIV Порядку №260, військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Як учабається з довідки ВЛК від 23.06.2022 №26 позивачу встановлений діагноз: посттравматичний стресовий розлад, депресивний варіант, стійкий помірно виражений, резистентний до терапії тривожно-депресивний, інсомнічний синдром. РЕМ. (форма SD) з рефлекторно-пірамідним тетранедоліком, атактичним синдромом та порушенням функції тазових органів (по даним міографії за 21.06.2022). Мікроаденома гіпофіза, повільно прогресуючий перебіг. Арахноїдальна кіста задньої черепної ямки. ДЕ П ст. у вигляді розсіяної неврологічної симптоматики, стійким цефалічним, помірним церебростснічним с-ми, лікворно-дипамічними порушеннями. ВСД з кризами симптато-адреналового тину (4-5 на місяць). Міжхребцений остеохондроз всіх відділів хребта з больовим, м`язево-тонічним с-мами, хронічний вертеброгенний попереково-крижовий радикуліт. Короткозорість 3.5 на кожне око при гостроті зору з корекцією 1.0. Міопія слабкого ступеня обох очей. Пресбіонія. Дисметаболічна кардіоміопатія, СН0.(а.с.8)
Відповідно до витягу з протоколу №1310 від 20.10.2022 засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України, захворювання позивача - "посттравматичний стресовий розлад, депресивний варіант, стійкий помірно виражений, резистентний до терапії тривожно-депресивний, інсомнічний синдром. Розсіяний енцефаломієліт, (форма SD) з рефлекторно-пірамідним тетранедоліком, атактичним синдромом та порушенням функції тазових органів", що підтверджується військово-медичними та іншими медичними документами - захворювання, так, повязане з захистом Батьківщини.(а.с.9)
Як, встановлено з матеріалів справи ОСОБА_1 у 2022 році до командування ВЧ НОМЕР_1 не зверталася зі скаргами, які б могли бути підставою для включення її до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) та в подальшому відпрацювання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), яка є підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень.
Тому, суд вважає, що у позивача відсутні будь-які документально підтверджені факти отримання поранення (контузії,травми, каліцтва) в період дії воєнного стану, під час участі у забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі стримування збройної агресії з боку Російської Федерації, а тому відсутні підстави виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн. за період перебування на стаціонарному лікуванні з 05.05.2022 по 23.06.2022.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко