Справа № 520/1180/22
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22 березня 2024 р. Справа № 520/1180/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виконати певні дії,
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати (нарахування та виплати не в повному обсязі) ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , індексації грошового забезпечення за період з 23.04.2008 року по 25.10.2021 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , індексацію грошового забезпечення за період з 23.04.2008 року по грудень 2015 року з урахуванням базового місяці травень 2008 року враховуючи величину індексу споживчих цін, яка перевищила поріг індексації в розмірі 101 відсотка, з грудня 2015 року по 01.03.2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та здійснити виплату та враховуючи величину індексу споживчих цін, яка перевищила поріг індексації в розмірі 103 відсотка, з 01.03.2018 року по 25.10.2021 рік з урахуванням базового місяця - березень 2018 року та враховуючи величину індексу споживчих цін, яка перевищила поріг індексації в розмірі 103 відсотка.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2023 відмовлено в задоволенні адміністративний позову.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 520/1180/22 скасовано.

Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - січень 2008 року.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати у повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 25 жовтня 2021 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - березень 2018 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 25 жовтня 2021 року з урахуванням місяця підвищення грошових доходів - березень 2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Представник позивача - адвокат Лиска П.О. звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просить: ухвалити додаткове рішення та вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 у зв`язку із розглядом апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 520/1180/22, а саме у загальній сумі: 12 063 (дванадцять тисяч шістдесят три) грн. 00 коп., які складаються з:

- витрат на професійну правничу допомогу понесені в суді апеляційної інстанції в розмірі 11 250 (одинадцять тисяч двісті п`ятдесят) гривень 00 копійок;

- фактичних (поштових) витрат, що пов`язані із розглядом апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 520/1180/22 в загальній сумі 813 (вісімсот тринадцять) грн. 00 коп.

Від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України надійшло заперечення про ухвалення додаткового рішення, в якому наполягав, що заявлена до відшкодування сума є суттєво завищеною та не є співмірною із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.3 ст.139 КАС України).

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та обсяг судових витрат визначено у частині 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

На підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, надано:

- договір про надання правової допомоги від 05.07.2023 р. укладений між ОСОБА_1 (Клієнт) та ОСОБА_2 (Адвокат); звіт за договором про надання правової допомоги від 05.07.2023 р.; рахунок від 05.07.2023 р., згідно якого вартість послуг склала 11 250,00 грн.; квитанція до прибуткового касового ордера № 1-0507 від 05.07.2023 р., згідно якої від ОСОБА_1 адвокатом прийнято 11 250,00 грн.; додаткова угода до договору про надання правової допомоги від 05.07.2023 р

Згідно Звіту від 13.02.2024 за договором про надання правової допомоги від 05.05.2023 року зазначено, що адвокатом надано такі види правових послуг:

- надання клієнту усної консультації, правової інформації і роз`яснень з правових питань з приводу необхідності звернення до Військової частини із адвокатськими запитами, зверненнями, заявами щодо отримання інформації про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення військовослужбовцю, індексації грошового забезпечення та щодо здійснення виплат, які не були проведені;

- складання заяв та адвокатських запитів до військової частини;

- складання адвокатського запиту до Центрального архіву НГУ;

- отримання копії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22;

- надання клієнту усної консультації з приводу необхідності оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22 шляхом подання апеляційної скарги;

- збір доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги;

- складання заяви про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22;

- складання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22;

- ознайомлення зі змістом відзиву на апеляційну скарга, ознайомлення зі змістом відповідей на адвокатські запити і заяви;

- складання повторних заяв до Військової частини, Східного територіального управління НГУ про здійснення нарахування і виплату індексації грошового забезпечення;

- складання пояснень по справі 520/1180/22.

Також, в додатковій угоді до договору про надання правової допомоги від 05.07.2023 р. зазначено, що сторони погодили, що клієнтом додатково сплачуються фактичні (поштові) витрати, понесені у зв`язку із розглядом апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі № 520/1180/22, в тому числі, але не виключено, за надсилання заяв, адвокатських запитів до Військової частини, інших органів державної влади, а також за надсилання процесуальних документів в межах вказаної судової справи.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У справі/West Alliance Limited проти України Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі Іатрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що розмір витрат, понесених на професійну правничу допомогу позивачем у суді апеляційної інстанції у розмірі 11250 грн, є суттєво завищеним та не є співмірним з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Щодо послуг з надання клієнту усної консультації, правової інформації і роз`яснень з правових питань з приводу необхідності звернення до Військової частини із адвокатськими запитами, зверненнями, заявами щодо отримання інформації про нараховані та виплачені суми грошового забезпечення військовослужбовцю, індексації грошового забезпечення та щодо здійснення виплат, які не були проведені; складання заяв та адвокатських запитів до військової частини; складання адвокатського запиту до Центрального архіву НГУ; надання клієнту усної консультації з приводу необхідності оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22 шляхом подання апеляційної скарги; збір доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання апеляційної скарги; складання заяви про поновлення строку для подання апеляційної скарги на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22; складання повторних заяв до Військової частини, Східного територіального управління НГУ про здійснення нарахування і виплату індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає, що предмет спору у цій справі не є складним, спірні правовідносини не потребують складних правових досліджень, вивчення обсягу фактичних даних, складність складених процесуальних документів не є значним, тому суд, виходячи з принципу пропорційності, вважає, що сума яка заявлена до стягнення на оплату вказаних витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції є неспівмірною із складністю справи та обсягом наданих послуг адвокатом.

Правова позиція позивача не змінювалась в судах першої та апеляційної інстанцій. Законодавство, яким регулюється спір у справі, документи та доводи, якими позивач обґрунтовував свою позицію, не потребувала великого обсягу юридичної і технічної роботи.

Також, аналізуючи зміст наданих позивачу послуг, зазначених в акті виконаних робіт, слід вказати, що такі послуги як надання консультацій з вивчення документів та аналіз судової практики за своїм змістом є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складання апеляційної скарги, до якого входить вивчення, аналіз, складання документів, з огляду на що окреме їх виділення є необґрунтованим.

Отже, в контексті здійснення представництва ОСОБА_2 інтересів позивача у даній справі, реальним результатом, який відображено у детальному описі робіт, є складання апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів зазначає, що послуга з отримання копії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.10.2022 по справі 520/1180/22 взагалі не є видом правової допомоги.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів вважає обґрунтованим та пропорційним до предмета спору розміром витрат на правничу допомогу за подання апеляційної скарги є сума 5000,00 гривень.

При цьому, судова колегія не оспорює права адвоката самостійно визначати витрат на професійну правничу допомогу. Однак, у даному випадку, не може вважати, що при встановленні такого розміру була врахована складність справи та інші істотні обставини. Наявні у матеріалах даної справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір має відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 25.07.2023 у справі № 340/4492/22. наявність /відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення лише для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу (як це встановлено частиною сьомою статті 134 КАС), але не впливає на обов`язок суду під час вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу застосовувати вимоги частин першоїчетвертої статті 134 цього Кодексу і перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Щодо вимоги представника позивача про необхідність відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких представник позивача відносить поштові витрати, колегія суддів зазначає таке.

Згідно із статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, у частині третій статті 132 КАС України наведено вичерпний перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи. Докладніше кожна з категорій цих витрат конкретизована у статті 134, 135, 137, 138 КАС України, зокрема:

1) витрати на професійну правничу допомогу (стаття 134 КАС України);

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду (стаття 135 КАС України);

3) витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз (стаття 137 КАС України);

4) витрати, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, вчиненням інших процесуальних дій, підготовкою справи до розгляду (стаття 138 КАС України).

Вжитий у статті 138 КАС України термін "інших процесуальних дій" стосується вчинення учасниками справи, або особами, які не є учасником судового процесу, дій пов`язаних саме з процесом доказування (збір доказів, їх огляд та забезпечення) у справі.

Встановлення законом вичерпного переліку судових витрат означає, що на присудження судом саме цих витрат у разі настання відповідних обставин (задоволення позову, залишення його без розгляду, чи закриття провадження у справі), а не будь-яких інших може розраховувати особа, що звернулася до суду з позовом.

Разом з цим, поштові витрати не відносяться до судових витрат, передбачених зазначеним вище переліком, а тому такі витрати не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду судової справи, оскільки КАС України не передбачає їх відшкодування.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду від 07 березня 2019 року у справі № 200/10765/18-а.

Отже, заявлені до відшкодування витрати понесені адвокатом, що пов`язані з розглядом справи № 520/1180/22 на суму 813,00 грн (поштові витрати), не можуть бути предметом відшкодування за наслідками розгляду цієї справи, а тому в цій частині заява задоволенню не підлягає.

В іншій частині заява про відшкодування судових витрат підлягає частковому задоволенню з урахуванням вказаних вище міркувань.

Відповідно до п. 3 ч.1. ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява представника ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково, а понесені судові витрати за правову допомогу підлягають задоволенню в розмірі 5000,00 грн, за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Лиски Павла Олександровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 5000,00 ( п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції..

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Катунов В.В.
Судді Ральченко І.М. Чалий І.С.