Справа № 140/18443/23
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/18443/23 пров. № А/857/17899/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Пліша М. А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі №140/18443/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

суддя в 1-й інстанції ОСОБА_2 ,

час ухвалення рішення 31.08.2023 року,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 31.08.2023 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд позовом до відповідача - військової частини НОМЕР_1 , в якому просив визнати протиправною бездіяльність щодо ненадання первинної медичної картки (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення) (форма 5); зобов`язати оформити та надати вказані документи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з підстав неповного з`ясування обставин справи, порушенням норм процесуального права, покликаючись на те, що з наказу № 1838А від 17 травня 2023 р. військової частини НОМЕР_1 про призначення спеціального розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди, а також наказу № 2145А від 01 червня 2023 р. військової частини НОМЕР_1 про продовження термінів спеціального розслідування, витягу з наказу № 154 від 27 травня 2023 р. командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що відповідачем було призначено спеціальне розслідування по факту ДТП, яка відбулася 17 травня 2023 року під час транспортування позивачем боєприпасів за маршрутом Зміїв-Чугуїв в н.п. Васищеве. Також зі змісту витягу з наказу № 154 від 27 травня 2023 р. командира військової частини НОМЕР_1 позивача було скеровано у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою з району виконання бойових завдань на території України, зі складу сил і засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, які залучаються та беруть безпосередню участь у веденні воєнних (бойових) дій. Вищезазначені обставини спростовують твердження відповідача, наведене ним у відзиві на позовну заяву, про те, що у військовій частині НОМЕР_1 не зафіксовано нещасних випадків, травмувань чи поранень, отриманих позивачем. Крім того, позивачем за безпосередню участь у бойових діях 03 серпня 2023 року видано посвідчення учасника бойових дій. Вищезазначені обставини не були відомі суду першої інстанції, оскільки відповідні документи були надіслані військовою частиною вже після постановления оскаржуваного рішення суду першої інстанції. Відповідно з цих же причин вищезазначені докази не могли бути надані стороною позивача суду. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 151 від 17 червня 2022 року призначений на посаду у військовій частині. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 163 від 01 липня 2023 року позивач з 02 липня 2022 року вибув у відрядження в район виконання бойових дій, до особливого розпорядження.

17 травня 2023 року медичною службою військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був направлений на лікування у військово - медичний клінічний центр, що за адресою: АДРЕСА_1 , що стверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №145 від 18 травня 2023 року.

Згідно із випискою із медичної карти стаціонарного хворого №8418 позивач поступив у зазначений медичний заклад 17 травня 2023 року, зі скаргами на біль у грудному та поперековому відділі хребта і перебував на стаціонарному лікуванні по 23 травня 2023 року.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії №1078 від 22 травня 2023 року з військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України у солдата ОСОБА_1 встановлено - «Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби». Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я від 04 липня 2007 року №370 травма кваліфікується, як легка.

26 травня 2023 року позивачу видано відпускний квиток №1202А, де вказано, що солдат ОСОБА_1 перебував в основній щорічній відпустці з 27 травня 2023 по 25 червня 2023 року.

09 червня 2023 року представником позивача в інтересах позивача був поданий адвокатський запит, в якому останній просив надати інформацію щодо виплаченого позивачу грошового забезпечення за весь період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , надання картки невідкладної медичної допомоги (форма 100) та довідки (форма 5) про причини та обставини поранення).

Однак листом від 17 червня 2023 року №6616 відповідачем повідомлено представника позивача лише про відомості про нараховане та виплачене грошове забезпечення за 2022 та 2023 рік, щодо видачі надання картки невідкладної медичної допомоги (форма 100) та довідки (форма 5) про причини та обставини поранення військовою частиною НОМЕР_1 відповіді не надано.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо ненадання первинної медичної картки (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення) (форма 5); зобов`язання оформити та надати вказані документи, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що будь-яких доказів, які свідчили б про безпосередню участь позивача у бойових діях та/або у забезпеченні ним здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за час, де позивач зміг отримати зазначену травму, позивач суду не надав, а суд не здобув. Зазначає, що без з`ясування причин та умов отримання військовослужбовцем травми підстави надання первинної медичної картки (форма 100) відсутні.

Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-ХІІ).

Ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ передбачає, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності..

У ч.7 ст.1 Закону № 2232-ХІІ закріплено, що виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до п. 2 Розділу II наказу № 332 від 27 жовтня 2021 року "Про затвердження інструкцій про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України" про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець який його виявив, чи інша особа повинна сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому. Згідно з п. 5 Розділу II цього наказу при настанні нещасного випадку наказом командира створюється комісія по встановленню причин та наслідків нещасного випадку.

Згідно зі ст.12 ч.1 Розділу І Статуту внутрішньої служби Збройній Сил України затвердженого Законом України №548-14 від 24 березня 1999 року про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язанні доповідати своєму безпосередньому начальникові.

Позивач зазначає про те, що 17 травня 2023 року під час виконання бойового завдання отримав травму у вигляді закритої хребтової травми з тимчасовим порушенням опорної та рухової функції хребта, з 17 травня 2023 року по 23 травня 2023 року знаходився на стаціонарному лікуванні у військовому медичному центрі Північного регіону в місті Харків.

22 травня 2023 року пройшов огляд військово-лікарської комісії, згідно з висновками якої потребував відпустки за станом здоров`я на 30 календарних діб.

Колегією суддів встановлено, що з долученого до апеляційної скарги наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року № 1838А вбачається про призначення спеціального розслідування по факту дорожньо-транспортної пригоди 17 травня 2023 року під час транспортування боєприпасів за маршрутом Зміїв-Чугуїв в н.п. Васищеве Харківського району Харківської області за участю автомобіля МАЗ н.з. НОМЕР_3 під керуванням сержанта ОСОБА_3 та водія супроводження взводу охорони роти забезпечення боєприпасами рядовим ОСОБА_1 (а.с. 40 42) Термін виконання до 31 травня 2023 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01 червня 2023 року № 2145А продовжено проведення спеціального розслідування на строк необхідний для отримання результатів медичних досліджень від військового медичного клінічного центру Північного регіону міста Харків, АДРЕСА_1 , технічної та (або) судово-медичної експертиз (а.с.43, 44).

Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача звернувся із запитом до відповідача про надання довідки форми 100 (картка невідкладної медичної допомоги) та довідки форми 5 (про причини та обставини поранення) щодо обставин отримання поранення 17 травня 2023 року військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ОСОБА_1 , 1981 р.н. Крім того, просив надати інформацію про виплачене грошове забезпечення за весь період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 з розбивкою по місяцях із зазначенням відповідних видів такого грошового забезпечення, а також просив вказати причини надання відпустки ОСОБА_1 з 27 травня 2023 року по 25 червня 2023 року на загальних підставах, а не за станом здоров`я згідно з рішенням від 22 травня 2023 року ВЛК в/ч НОМЕР_2 (а.с. 10).

Зі змісту листа відповідача від 17 червня 2023 року №6616 вбачається, що на вищезазначений запит військовою частиною НОМЕР_1 надається картка особового рахунку рядового ОСОБА_1 за 2022 рік та картка особового рахунку за 2023 рік (а.с. 12).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що затребувану медичну карту (форма 100) без з`ясування причин та умов отримання травми військовослужбовцем та довідки про обставини травмування (поранення) (форма 5) без встановлення факту отримання позивачем травми, видати неможливо, разом з тим, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, не взяв до уваги ту обставину, що на адвокатський запит від 09 червня 2023 року № 87 військовою частиною НОМЕР_1 надано лише картку особового рахунку рядового ОСОБА_1 за 2022-2023 рік (а.с. 12 14), а в частині запитуваної інформації про надання картки невідкладної медичної допомоги (форма 100) та довідки (форма 5) про причини та обставини поранення позивача, відповідачем не виконано адвокатський запит, оскільки такий не розглянутий взагалі: не надано ні позитивної, ні негативної відповіді.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувало, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Враховуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів вважає, що військова частина НОМЕР_1 щодо розгляду запиту про надання ОСОБА_1 первинної медичної картки (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення) (форма 5) на адвокатський запит від 09 червня 2023 року №87 діяла не на підставі закону та не у спосіб визначений законом, тобто вчинила протиправну бездіяльність щодо не вирішення вказаного питання, а тому, враховуючи встановлені судом обставини справи у спірних правовідносинах, колегія суддів дійшла висновку про те, що з метою захисту порушеного права позивача, відповідно до частини другої статті 5 КАС, необхідно зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути запит щодо надання інформації та документів щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на адвокатський запит від 09 червня 2023 року № 87, з врахуванням проведеного спеціального розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року № 1838А, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання оформити та надати вказані документи, то колегія суддів вважає таку передчасною, оскільки фактично відповідачем не приймалося рішення щодо поставлених у запиті питань про надання відповідних документів.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги частково підставними та такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.242, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року у справі № 140/18443/23 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду питання про надання ОСОБА_1 первинної медичної картки (форма 100) та довідки про обставини травми (поранення) (форма 5) на адвокатський запит від 09 червня 2023 року № 87.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути адвокатський запит про надання інформації та документів від 09 червня 2023 року №87 щодо військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 на адвокатський запит з врахуванням проведеного спеціального розслідування призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 17 травня 2023 року № 1838А.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 22 березня 2024 року.