Справа № 160/5473/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2024 рокуСправа №160/5473/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), період:
- період догляду за дитиною, який дає право на пенсію за віком, з 01 січня 2004 року по 31 грудня 2004 року.
- період роботи з 01 березня 1983 року по 04 вересня 1992 року; період з 05 вересня 1992 року по 05 лютого 1993 року.
4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 28 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.02.2024 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 29.02.2024р.
Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.02.2024 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 29.02.2024р.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.12.2023р. звернулась до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 01 січня 2024 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

Додатково зазначено, що до страхового стажу не зараховані:

період догляду за дитиною 20.11.2003 р.н. згідно свідоцтва про вродження НОМЕР_2 від 11.12.2003 до досягнення нею 3-х річного віку з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., оскільки відсутня довідка з УСЗН про отримання допомоги по догляду за дитиною, довідка або наказ про перебування в відпустці по догляду за дитиною;

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 від 01.03.1983 р. з 01.03.1983 р. по 04.09.1992 р., оскільки відсутня печатка при звільнені з роботи, з 05.09.1992 р. по 05.02.1993 р., оскільки в даті звільнення мається виправлення яке не завірене належним чином. Відсутня печатка на титульному аркуші трудової книжки.

Вищенаведене рішення позивач вважає протиправним, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі по тексту Закон № 1058-IV).

Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Як підтверджено матеріалами справи, пенсійним органом не враховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 01.03.1983 р. по 04.09.1992 р., оскільки відсутня печатка при звільнені з роботи, з 05.09.1992 р. по 05.02.1993 р., оскільки в даті звільнення мається виправлення яке не завірене належним чином, з 01.01.2004 р. по 11.12.2004 р.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі по тексту Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637).

Згідно п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку № 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм дає суду підстави зробити висновок, що надання особою до пенсійного органу документів та уточнюючих довідок на підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії потрібно лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відповідні записи в ній.

Суд зауважує, що трудова книжка серії НОМЕР_3 містить всі необхідні записи, які підтверджують факт роботи ОСОБА_1 у спірні періоди з 01.03.1983 р. по 04.09.1992 р., з 05.09.1992 р. по 05.02.1993 р.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що в трудовій книжці позивача є певні недоліки в її заповненні, оскільки обов`язок щодо оформлення та ведення трудових книжок покладається на роботодавця або уповноважену ним особу, а не на працівника, до того ж наявність таких недоліків щодо заповнення трудової книжки не є підставою вважати, що вказані спірні періоди роботи не підтверджують факту перебування особи на відповідній посаді.

Верховний Суд у постановах від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) та від 04 вересня 2018 року у справі № 423/1881/17 (провадження №К/9901/22172/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи зараховувати період роботи позивача з 01.03.1983 р. по 04.09.1992 р., з 05.09.1992 р. по 05.02.1993 р. до загального стажу, діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги про неврахування відповідачем періоду догляду за дитиною до досягнення нею 3-х річного віку з 01.01.2004 р. по 31.12.2004 р., суд зазначає про таке.

Відповідно до п. ж) ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII до стажу роботи зараховується, зокрема, час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_3 позивач з 19.01.2004р. знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Зазначене підтверджується наказом від 19.01.2004р. № 07 виданим ТОВ СГП «Лебедине».

Також, згідно довідки ТОВ СП "Лебедине" від 01.02.2024р. за № 2 ОСОБА_1 з 19.01.2004р знаходилась у відпустці по догляду за дитиною до трьох років.

Тобто, факт перебування позивача у відпустці по догляду за дитиною до трьох років підтверджено належними та допустимими доказами та не потребується довідка з УСЗН про отримання допомоги по догляду за дитиною.

З огляду на наведені обставини, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період догляду за дитиною до трьох років саме з 19.01.2004р. по 31.12.2004р.

Наведене свідчить про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 01 січня 2024 року прийнято без з`ясування всіх обставин, необґрунтовано, а отже підлягає скасуванню судом.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною вимогу викладену в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 01 січня 2024 року про обов`язковість печатки на титульному аркуші трудової книжки, суд зазначає, що права позивача були порушені не обгрунтуванням, яке викладено в рішенні, а самим рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 01 січня 2024 року, а відтак вказана позовна вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного сдочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області понесені судові витрати у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул..Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, і.к. 21910427), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл.. Соборна, 3, м. Словянськ, 84121, 49008) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 44 від 01 січня 2024 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період догляду за дитиною з 19.01.2004 року по 31.12.2004 року, період роботи з 01.03.1983 року по 04.09.1992 року, з 05.09.1992 року по 05.02.1993 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28 грудня 2023 року про призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 302,80 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України Донецькій області документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 302,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін