Справа № 200/6596/23
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду

26 березня 2024 року Справа №200/6596/23

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення адміністративного позову без розгляду у частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у період з 01.02.2023 по 07.03.2023;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну винагороду у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 01.02.2023 по 07.03.2023 в розмірі 36 774,18 грн;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо несвоєчасної виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення при звільненні з військової служби;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 середній заробіток за затримку певного розрахунку при звільнення за період з 08.04.2023 по 07.10.2023 в розмірі 167 622,54 грн.

11 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

08 лютого 2024 року ухвалою суду повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 докази, витребувані ухвалою про відкриття провадження у адміністративній справі.

09 лютого 2024 року від позивача до суду надійшли додаткові пояснення щодо позову.

20 лютого 2024 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та надав документи на виконання ухвали суду та залишити позов без розгляду в частині стягнення середнього заробітку.

Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в частині стягнення середнього заробітку обґрунтовано тим, що спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України. Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України. З аналізу зазначених положень процесуального закону слідує, що законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.

У даній категорії справ законодавець визнав строк в один місяць достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 22 січня 2020 № 620/1982/19, від 04 грудня 2019 у справі № 815/2681/17.

Дослідивши доводи клопотання відповідача суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, аналіз норм чинного законодавства свідчить, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

Водночас, у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №240/532/20 Верховний Суд виснував, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 КАС України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 18.03.2021 року по справі № 820/3313/17 виснував, що строк звернення до адміністративного суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні розпочинає свій перебіг з дати фактичного розрахунку при звільненні, тобто виплати на користь позивача всіх грошових коштів, які підлягали виплати на день звільнення, у тому числі тих, що не були виплачені та щодо яких встановлена затримка розрахунку при звільненні.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного Суду від 07 лютого 2023 року у справі № 480/2878/22.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

З матеріалів адміністративної справи № 200/6596/23 суд установив, що відповідачем на момент звільнення позивача 07.04.2023 року не було виплачено позивачу додаткову винагороду у розмірі до 30 000 гривен пропорційно в розрахунку на місяць, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», яка за лютий 2023 року мала складати 30000 грн.

Після відкриття провадження в адміністративній справі, 09 лютого 2024 року позивач надав до суду додаткові пояснення до позову, в яких зазначив, що 30.01.2024 на його банківський рахунок від Військової частини НОМЕР_1 надійшла додаткова винагорода, встановлена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 01.02.2023 по 28.02.2023, в розмірі 29 550 грн (30 000 грн за відрахуванням 1,5 % військового збору), тому позивач підтверджує виплату спірної додаткової винагороди за період з 01.02.2023 року по 28.02.2023 року, поряд з цим, позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у заявленому розмірі.

На підтвердження викладеного позивач надав до суду скріншот із застосунку мобільного банкінгу, згідно якого грошові кошти у розмірі 29550,00 грн з коментарем «Військова частина НОМЕР_1 , заробітна плата» зараховані на банківський рахунок позивача 30 січня 2024 року.

Відповідач надав до суду розрахункову відомість № 5 від 29 січня 2024 року «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям Військової частини НОМЕР_1 на період дії воєнного стану у січні 2024 року», згідно якої ОСОБА_1 нараховано 30000 грн додаткової винагороди на період дії воєнного стану, з урахуванням компенсації податку з доходів фізичних осіб та відрахування 1,5% військового збору, виплачено 29550,00 грн (30000 грн 1.5% (450,00 грн) = 29550,00 грн).

29 лютого 2024 року ухвалою суду на підставі приписів п. 8 ч. 1, ч. 2 ст. 238 КАС України закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди, встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, у період з 01.02.2023 по 28.02.2023 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткової щомісячної винагороди у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 01.02.2023 по 28.02.2023 в розмірі 30000 грн.

Поряд з цим, позовна вимога про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 середного заробітку за затримку розрахунку при звільнення за період з 08.04.2023 по 07.10.2023 в розмірі 167 622,54 грн заявлена як похідна від позовної вимоги про нарахування і виплату додаткової щомісячної винагороди у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 01.02.2023 по 07.03.2023 в розмірі 36 774,18 грн.

З огляду на означене, невиплата додаткової щомісячної винагороди у розмірі, встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, за період проходження служби з 01.02.2023 по 28.02.2023 в розмірі 30000 грн, на момент звільнення позивача 07.04.2023 року відповідачем підтверджена та остаточний розрахунок із позивачем відповідач здійснив після відкриття провадження у адміністративній справі 30.01.2024 року.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність порушення строків, визначених ч. 5 ст. 122 КАС України.

Ураховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання відповідача про повернення без розгляду позовної заяви в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відсутні.

Відповідно до ч. 3 ст. 240 КАС України, про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 240 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення адміністративного позову без розгляду у частині позовних вимог про стягнення з Військової частини НОМЕР_1 середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнення за період з 08.04.2023 по 07.10.2023 в розмірі 167 622,54 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її року проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Роз`яснити позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко