Справа № 520/18893/21
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2024 р.Справа № 520/18893/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяви суддів Другого апеляційного адміністративного суду Перцової Т.С., Русанової В.Б. та Жигилія С.П. про самовідвід у справі 520/18893/21

за позовом Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора

до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ПАТ "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора до Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначене рішення суду Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Актабанк" 22.04.2023 подано апеляційну скаргу, в якій заявлялось клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.06.2023 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 520/18893/21, наведені апелянтом.

Апеляційну скаргу позивача на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 520/18893/21 залишено без руху.

Ухвалою від 22.08.2023 продовжено строк на усунення недоліків - протягом десяти днів з моменту отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Роз`яснено апелянту, що недоліки апеляційної скарги можуть бути усунуті шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду уточненого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції з наданням доказів поважності причин пропуску цього строку.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2023 по справі № 520/18893/21 визнано неповажними підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 520/18893/21, наведені ПАТ "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора.

Клопотання ПАТ "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора про поновлення строку на апеляційне оскарження залишено без задоволення.

Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Актабанк" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 по справі № 520/18893/21 за позовом ПАТ "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора до Шевченківського ВДВС в м. Дніпрі ПСМУМЮ (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, колегія суддів виходила з того, що матеріалами справи підтверджено отримання апелянтом копії оскаржуваного рішення, яке було надіслано та доставлено на його електронну адресу 10.07.2022 (а.с.89), яка є офіційною електронною адресою в розумінні підпункту 5.8 пункту 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, а Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, який організаційно-правовою формою відноситься до державної установи зобов`язаний використовувати для здійснення офіційного листування поштові скриньки, зареєстровані в установленому порядку в спеціальному публічному домені gov.ua, електронні адреси з використанням такого доменного імені.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Актабанк", не погодившись в вищевказаною ухвалою, подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції у цій справі на його адресу не надходило, а про його існування він дізнався з сайту «Судова Влада». Твердження суду апеляційної інстанції про імперативність розповсюдження на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб Постанови № 851 не знаходять свого відображення у чинному законодавстві, а на момент апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції заявник не був зареєстрований в підсистемі ЄСІТС, оскільки Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не має правового статусу органу державної влади, тому обов`язковість наявності в кабінеті «Електронний суд» облікового запису на момент подачі апеляційної скарги не була обов`язкової.

Постановою Верховного Суду від 22.02.2024 у справі № 520/18893/21 касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства «Актабанк» задоволено.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року скасовано, а справу №520/18893/21 направлено до Другого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.

Скасовуючи ухвалу суду апеляційної інстанції, Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що з огляду на обов`язок органів державної влади, а також державних організацій (установ, закладів) використовувати для здійснення офіційного листування поштові скриньки, зареєстровані в установленому порядку в спеціальному публічному домені gov.ua, електронна адреса з використанням такого доменного імені є офіційною в розумінні підпункту 5.8 пункту 5 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) ЄСІТС.

Водночас Верховний Суд зауважив, що у матеріалах справи відсутній звіт про доставлення електронного листа, надісланого 10 липня 2022 року на адресу електронної пошти ПАТ «Актабанк» в особі Фонду ГВФО (), а відтак, з посиланням на пункт 2 частини шостої статті 251 КАС України, вважав, що суд апеляційної інстанції не мав підстав для висновку про вручення позивачу 10 липня 2022 року рішення суду від 07 липня 2022 року, а тому передчасно застосував до апеляційної скарги наслідки, передбачені пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, що є порушенням норм процесуального права, та призвело до постановлення незаконної ухвали.

На думку Верховного Суду суд апеляційної інстанції мав установити дату фактичного вручення відповідачу копії судового рішення та дати оцінку своєчасності подання ним апеляційної скарги після цієї дати.

15.03.2024 справа № 520/188936/21 надійшла до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду та 18.03.2024 була передана раніше визначеному складу суду, зокрема, ОСОБА_1 , як судді-доповідачу при вирішенні цієї самої справи.

Після отримання матеріалів справи та їх дослідження, суддями Другого апеляційного адміністративного суду Перцовою Т.С., Русановою В.Б. та Жигилієм С.П. 22.03.2024 складено заяви про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 КАС України, у зв`язку з неможливістю брати участь у вирішенні цієї самої справи у новому її розгляді після скасування ухвали суду апеляційної інстанції та з метою уникнення виникнення у представників/сторін сумнівів щодо неупередженості суддів при розгляді даної справи, оскільки не враховувати звіт Харківського окружного адміністративного суду про доставлення електронного листа 10.07.2022, на який є посилання в ухвалі від 25.09.2023 у справі № 520/18893/21, та який міститься на аркуші справи 89, у колегії суддів немає підстав і на даний час.

З огляду на те, що вищезазначену позицію було викладено в ухвалі від 25.09.2023, яку було скасовано Верховним Судом за наслідками розгляду апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Актабанк", у разі продовження розгляду справи вищезазначеним складом суду, у вказаної юридичної особи можуть виникнути сумніви щодо об`єктивності та неупередженості суддів, при ухваленні рішення по справі.

Розгляд заяв про самовідвід суддів Другого апеляційного адміністративного суду Перцової Т.С., Русанової В.Б. та Жигилія С.П. відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України проводиться за відсутності сторін без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи заяв про самовідвід, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що заяви про самовідвід підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до приписів частини другої статті 37 КАС України суддя, який брав участь у вирішенні адміністративної справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у вирішенні цієї самої справи в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови або ухвали суду апеляційної інстанції.

Пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частинами 1, 3 статті 39 КАС України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Підстави для відводу та самовідводу судді можна поділити на безумовні, які чітко визначені законом і наявність яких має наслідком обов`язковий відвід чи самовідвід судді, і оціночні, які вимагають дослідження і певної оцінки.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993, серія A, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" Європейський суд з прав людини вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено і гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є фактори, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії") важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У преамбулі Кодексу суддівської етики, затвердженого 22.02.2013 ХІ З`їздом суддів України, зазначено, що забезпечення права кожного на судовий захист на основі принципу верховенства права, здійснення правосуддя від імені держави Україна винятково на підставі Конституції, законів України й міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, висувають високі вимоги до моральних якостей кожного судді.

В основі довіри до судової влади лежить віра кожного громадянина, суспільства в цілому в те, що об`єкт довіри (суд) добровільно бере на себе і виконує зобов`язання захистити інтереси громадянина та суспільства.

Згідно з пунктом 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи "Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів" незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Вказаний принцип застосовується наступним чином. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Інститут відводу (самовідводу) судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес.

Так, ключовим у даній справі є вирішення питання про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження з огляду на дату отримання позивачем копії оскаржуваного рішення.

Колегія суддів зауважує, що суд під час вирішення питання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження має всебічно, повно та об`єктивно досліджувати обставини справи, дотримуватись завдань адміністративного судочинства та забезпечувати дотримання принципів верховенства права, рівності усіх учасників судового процесу, змагальності сторін та офіційного з`ясування обставин справи.

Із врахуванням вищевикладеного та вимог п. 4 ч. 1 ст. 36 та ч. 2 ст. 37 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що наявні підстави для самовідводу суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П., у зв`язку з чим, вказані заяви підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 41 КАС України передбачено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст. ст. 31, 36, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В

Задовольнити заяви суддів Перцової Т.С., Русанової В.Б., Жигилія С.П. про самовідвід по справі № 520/18893/21.

Адміністративну справу № 520/18893/21 за апеляційною скаргою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення ПАТ "Актабанк" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.07.2022 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Актабанк" в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, як безпосереднього ліквідатора до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпро Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передати до канцелярії Другого апеляційного адміністративного суду для повторного автоматичного розподілу згідно зі ст. 31 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Перцова Т.С.
Судді Русанова В.Б. Жигилій С.П.