Справа № 580/8239/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8239/23 Суддя (судді) першої інстанції: Каліновська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1, про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2023 року позивач - Адміністрація Державної прикордонної служби України звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , яким просив стягнути грошові кошти в сумі 139388,38 грн - витрати, пов`язані з утриманням у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 витрати пов`язані з утриманням у ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 12 614,19 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначив про те, що з 04 серпня 2023 року проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 а тому був позбавлений можливості отримати копію адміністративного позову, подати відзив на позовну заяву та скористатися професійною правничою допомогою, водночас судом першої інстанції здійснено розгляд справи за відсутністю доказів обізнаності позивача про її розгляд. Крім того зазначив, що не був згоден з розміром витрат пов`язані з утриманням у ІНФОРМАЦІЯ_1, водночас його заперечення проігноровані позивачем.

Додатково наголосив, що грошове забезпечення військовослужбовця за правовою природою є винагородою за державну службу особливого характеру і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, гарантією соціального захисту військовослужбовця, а не видом утримання військовослужбовця.

Також зазначив про помилковість застосування судом першої інстанції положень Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах та наголосив, на необхідності застосування п. 13 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, відповідно до якого грошове забезпечення виплачене у розмірах, установлених Кабінетом Міністрів України, які діяли на дату виплати, поверненню не підлягає.

Позивач подав до суду відзив, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскільки відповідач з розрахунком витрат від 03 серпня 2023 року №1 ознайомився 03 серпня 2023 року без зауважень та заперечень, що підтверджується його особистим підписом, заяв заперечень не висловлював, окремо не оскаржував.

Додаткового наголосив, що Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах визначено необхідність відшкодування відповідних витрат пов`язаних, зокрема грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2022 року № 738-ОС ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу академії, на всі види забезпечення без атестатів.

25 серпня 2022 між ректором ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України, згідно якого відповідач зокрема, зобов`язаний: проходити військову службу (навчання) у ІНФОРМАЦІЯ_1; додержуватись Конституції України, Законів України, статутів Збройних Сил України, Кодексу професійної етики військовослужбовця Державної прикордонної служби України та інших нормативно-правових актів з питань проходження військової служби, а також виконувати накази старших начальників.

Згідно з п. 1 Контракту відповідач зобов`язувався відшкодувати Адміністрації державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому закладі, відповідно до порядку і умов установлених Кабінетом Міністрів України у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складення іспитів або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу.

Наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 серпня 2023 року №782-ОС солдата ОСОБА_1 , курсанта 211 навчальної групи навчального курсу факультету безпеки державного кордону, виключено зі списків особового складу та віх видів забезпечення та припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) згідно з ч. 10 (через небажання продовжувати навчання) ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 04 серпня 2023 року.

Підставою для видання вказаного наказу зазначено рапорт ОСОБА_1 від 21 липня 2023 року, рапорт начальника (декана) факультету безпеки державного кордону від 21 липня 2023 року №3102.5/14390/23-Вн, рішення атестаційної комісії від 25 липня 2023 року, розрахунок витрат, пов`язаних з утриманням курсантів в Академії, подання, контракт.

Також у вказаному наказі визначено, що ОСОБА_1 має відшкодувати Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, у сумі 139 388,38,16 грн.

Згідно з розрахунком витрат на утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 25 серпня 2022 року по 04 серпня 2023 року від 03 серпня 2023 року №1 витрати на утримання ОСОБА_1 становлять 139 388,38 грн.

Із вказаним розрахунком ОСОБА_1 ознайомлено та видано один екземпляр на руки 03 серпня 2023 року, що підтверджується його особистим підписом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлено вимогу від 03 серпня 2023 року №14/6467-23-Вих щодо виконання зобов`язань, яка отримана ОСОБА_1 04 серпня 2023 року. Крім того відповідачем зазначено про відмову у відшкодуванні витрат у добровільному порядку.

У зв`язку з тим, що в добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з його утриманням не було відшкодовано позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідно до умов Контракту від 25 серпня 2022 року про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України та положень Порядку №964 відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати держави пов`язані з утриманням його в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту суму 139 388,38 грн.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII.

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського та офіцерського складу проводиться у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів.

Підготовка громадян України, прийнятих на військову службу за контрактом, може здійснюватися у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах, навчальних частинах (центрах), військових частинах шляхом навчання на спеціальних курсах підготовки. Порядок та умови направлення, проходження військової служби громадянами України під час такої підготовки визначаються положеннями про проходження військової служби громадянами України (ч. 1).

З громадянами України - курсантами закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами п`ятим, восьмим і дев`ятим частини другої статті 23 цього Закону (ч. 5).

Курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності), в інших випадках, передбачених законом, та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського, старшинського або офіцерського складу після закінчення відповідно закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "з", "и" пункту 1, підпунктів "д", "е", "ж", "з" пункту 2 та підпункту "в" пункту 3 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі фахової передвищої військової освіти, вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі закладу вищої освіти, відповідно до порядку та умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (ч. 10).

Відповідно до п. 1 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок №964), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти.

Пунктами 3, 4 Порядку № 964 визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання п. 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16 липня 2007 року №419/831/240/605/537/219/534 (далі - Порядок розрахунку витрат).

Курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку № 964, за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення (пп. 2.1.1.1 Порядку розрахунку витрат).

Для курсантів, які підпадають під дію пункту 6 Порядку № 964, до розрахунку береться різниця між грошовим забезпеченням, фактично отриманим курсантом за відповідний період навчання, та витратами на виплату посадового окладу за відповідною посадою військовослужбовця строкової військової служби за цей самий період (пп. 2.1.1.2 Порядку розрахунку витрат).

Відповідно до пункту 2.3 цього Порядку розрахунку витрат у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу вищого навчального закладу. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу вищого навчального закладу.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку, що у разі укладення контракту про проходження військової служби між вищим військовим навчальним закладом, військовим навчальним підрозділом вищого навчального закладу і курсантом та проходження ним військової служби (навчання), на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та контрактом.

У разі дострокового розірвання контракту, зокрема, через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі освіти.

Водночас, вказані витрати, що підлягають відшкодуванню включають в себе, в тому числі, витрати на грошове забезпечення - отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.

Як встановлено судом за умовами, укладеного між ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 контракту, відповідач зобов`язався відшкодувати Адміністрації державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому закладі, відповідно до порядку і умов установлених Кабінетом Міністрів України у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання, незадовільне складення іспитів або недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого військового навчального закладу на посадах офіцерського складу.

Наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03 серпня 2023 року №782-ОС солдата ОСОБА_1 , курсанта 211 навчальної групи навчального курсу факультету безпеки державного кордону, виключено зі списків особового складу та віх видів забезпечення та припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) згідно з ч. 10 (через небажання продовжувати навчання) ч. 11 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з 04 серпня 2023 року.

Згідно з розрахунком від 03 серпня 2023 року №1 витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_1 становлять 139 388,38 грн, в тому числі: грошове забезпечення 129 951,34 грн; речове забезпечення 6 663,02 грн; медичне забезпечення 2 774,02 грн.

Відповідач 03 серпня 2023 року під підпис ознайомився з розрахунком витрат на утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 25 серпня 2022 року по 04 серпня 2023 року.

Крім того ІНФОРМАЦІЯ_1 04 серпня 2023 року відповідачу вручено вимогу щодо виконання зобов`язань від 03 серпня 2023 року №14/6467-23-Вих, якою запропоновано останньому до дня виключення зі списків Академії добровільно відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням на загальну суму 139 38838 грн., яка отримана ОСОБА_1 04 серпня 2023 року, та містить відмову останнього у відшкодуванні витрат у добровільному порядку.

Враховуючи наведені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача наведених витрат на його утримання у ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 25 серпня 2022 року по 04 серпня 2023 року у розмірі 139 388,38 грн.

Доводи апелянта про те, що грошове забезпечення військовослужбовця є винагородою за державну службу особливого характеру і виплата грошового забезпечення є мінімальною державною гарантією в оплаті праці, гарантією соціального захисту військовослужбовця, а не видом утримання військовослужбовця, а тому з урахуванням положень п. 13 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 не підлягає поверненню, колегія суддів вважає помилковими з огляну на наступне.

Як встановлено судом ОСОБА_1 проходив військову службу (навчання) в ІНФОРМАЦІЯ_1 з 25 серпня 2022 року по 04 серпня 2023 року на посаді курсанта, водночас Національна академія Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького входить до системи Державної прикордонної служби України, яка відповідно до ст. 6 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03 квітня 2003 року №661-IV є правоохоронним органом спеціального призначення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постановах від 13 січня 2023 року по справі №440/2692/20 та від 13 березня 2024 року по справі №440/14068/21 грошове забезпечення курсантів вищих військових навчальних закладів належить до категорії витрат на їх навчання і за наявності на те підстав підлягають компенсації відповідній установі.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме розгляду справи за відсутності доказів про обізнаність відповідача, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до довідки про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру від 18 вересня 2019 року № ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Також аналогічна адреса зазначена в позовній заяві та в апеляційній скарзі.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року по справі №580/8239/23 про відкриття спрощеного позовного провадження та позовна заява направлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та повернулась до суду за у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що з 04 серпня 2023 року проходить службу у Військовій частині НОМЕР_1 , а тому був позбавлений можливості отримати копію позову та подати відзив на нього.

Отже суд першої інстанції вжив усіх належних заходів з метою вручення відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 13 вересня 2023 року, а тому зазначені обставини не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу, що копія рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року по справі №580/8239/23 отримана матір`ю відповідача за вищезазначеною адресою, що не заперечується останнім та свідчить про можливість отримання поштової кореспонденції.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку