Справа № 440/3401/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

25 березня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/3401/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Кукоба О.О., ознайомившись з матеріалами позову ОСОБА_1 до Державної установи "Полтавська виправна колонія (№64)" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Полтавського окружного адміністративного суду 21.03.2024 надійшов позов ОСОБА_1 до Державної установи "Полтавська виправна колонія (№64)" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, у якому позивач просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати йому компенсації за неотримане речове майно ;

зобов`язати відповідача виплатити ОСОБА_1 компенсацію за неотримане речове майно у розмірі 15933,33 грн на підставі довідки від 09.11.2021 №10 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна.

Разом з позовною заявою ініціатор звернення надав клопотання про поновлення йому строку звернення до суду з цим позовом, в обґрунтування якого зазначив, що зі служби у Державній установі "Полтавська виправна колонія (№64)" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції його звільнено 01.09.2021, а 07.09.2021 ним подано рапорт на ім`я начальника установи виконання покарань з проханням про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна. Розмір такої компенсації визначений у довідці від 09.11.2021 №10, копія якої позивачу не надавалась на отримана ним лише на адвокатський запит його представника 15.03.2024. При цьому позивач звертав увагу на те, що з 09.04.2022 він проходить військову службу за мобілізацією під час дії воєнного стану, а тому не мав можливості своєчасно звернутись до суду з цим позовом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України, публічною службою є, зокрема, державна служба.

Відповідно до частини другої статті 14 Закону України "Про Державну кримінально-виконавчу службу України", служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Таким чином, за характером спірних відносин і їх суб`єктним складом цей спір є публічно-правовим спором з приводу проходження публічної служби, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою наведеної статті, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, законодавством регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Строк звернення до суду обчислюється за загальним правилом з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18 та від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

З повідомлених позивачем обставин слідує, що про невиплату грошової компенсації за неотримане речове майно йому було відомо при звільненні зі служби у вересні 2021 року; з рапортом про виплату такої компенсації ОСОБА_1 звернувся до відповідача 07.09.2021, а розмір відповідної компенсації визначений у довідці від 09.11.2021.

Додана до позовної заяви копія довідки від 09.11.2011 №10 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна містить відмітку про ознайомлення позивача зі змістом довідки 09.11.2021.

Наведеним спростовані доводи позивача щодо неознайомлення його зі змістом вищезгаданої довідки.

Тож про порушення свого права на отримання грошової компенсації позивач щонайпізніше мав довідатись 09.11.2021.

Як наслідок, місячний строк звернення до суду з цим позовом завершився 09.12.2021.

Позовну заяву подано до суду 21.03.2024, тобто з пропуском строку звернення до суду з цим позовом на два роки та три місяці.

Суд враховує, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі №160/6430/20.

Факт призову позивача на військову службу під час мобілізації на період дії воєнного стану з 09.04.2022 не зумовлює підстав для поновлення йому строку звернення до суду з цим позовом, оскільки за встановлених обставин такий строк пропущено як до введення в Україні воєнного стану, так і до моменту призову позивача на військову службу.

Звернення позивача із заявою від 07.03.2024 про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно та отримання його представником листа Державної установи "Полтавська виправна колонія (№64)" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 15.03.2024 не змінює момент, з якого ОСОБА_1 мав довідатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права.

Такі висновки суду відповідають позиції Верховного Суду, що наведена, зокрема, у постановах від 31.03.2021 у справі №240/12017/19, від 21.02.2024 у справі №240/27663/23.

А тому, у задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду з цим позовом належить відмовити.

Керуючись статтями 118, 121, 122, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з цим позовом - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Кукоба