Справа № 556/3449/23
Суддя: Іванків О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/3449/23
Номер провадження 2-а/556/4/2024

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2024 Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Іванків О.В.

при секретарі судового засідання Кньовець Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Володимирець адміністративну справу за позовом представника позивача адвоката Шумри Ірини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача адвокат Шумра І.В., звернулася до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №419 від 18.07.2023 року якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 5100 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що 18.07.2023 року постановою відповідача №419 про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП на позивача, ОСОБА_1 , накладено штраф у сумі 5100,00 грн.

Оскаржувану постанову №419 від 18.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення позивачу не було вручено та не надіслано.

Зі змістом оскаржуваної постанови №419 про накладення адміністративного

стягнення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП позивач ознайомився лише 20.11.2023

року, після отримання листа від Вараського відділу державної виконавчої служби у

Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому містилася постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №73367848 від 20.11.2023 року та інформація про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, внесеними до автоматизованої системи виконавчого провадження, та надано ідентифікатор для доступу, після чого відповідно позивач ознайомився з оскаржуваною постановою, що підтверджується копією повідомлення укрпошти про вручення відправлення.

Позивач та його представник вважають, що оскаржувана постанова має бути скасована, оскільки вказане в ній правопорушення ОСОБА_1 , не вчиняв, а сама постанова винесена з грубим порушенням вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вказаний позов представника позивача адвоката Шумри І.В., в інтересах ОСОБА_1 , надійшов до Володимирецького районного суду Рівненської області 29.11.2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду від 22.12.2023 року у вказаній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

05.03.2023 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позов, в якому вони не погоджується із наведеними представником позивача обставинами, вважають їх не обґрунтованими та просять суд відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Представник позивача адвокат Шумра І.В., в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, клопотав про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Під час провадження у справах про адміністративні правопорушення, для реалізації даного конституційного принципу, у відповідності до ст.ст.7, 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, вказані норми Закону не були дотримані посадовими особами відповідача під час притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення, що передувало винесенню оскаржуваної постанови, був складений за відсутності особи та не вручений позивачу, що суперечить вимогам ст.ст.255, 256 КУпАП з огляду на таке.

Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності (частина перша статті 254 КпАП).

Відповідно до частини другої статті 254 КпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом вказаних норм, а також положень ст.ст.256, 259 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення; під час цього особі роз`яснюються її процесуальні права, особа вправі надати пояснення; для складення протоколу особу може бути доставлено до відповідного державного органу.

Разом з тим, вимоги закону в цій частині відносно ОСОБА_1 , не були дотримані, і протокол №419 від 10.07.2023 року відносно позивача складено посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 у відсутності ОСОБА_1 ..

Аналогічні порушення були допущені також і під час розгляду справи.

Зокрема, за приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, відповідач не надав суду належних та допустимих доказів , які б підтвердили, що ОСОБА_1 дійсно направлявся складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а також виклик на певний час та дату до Вараського РТЦКіСП для розгляду протоколу.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи.

В той же час, доказів отримання ОСОБА_1 виклику до РТЦКіСП суду не надано, оскільки долучені до відзиву копії свідчать лише про можливе направлення листів позивачу, однак в жодному разі не про їх отримання. Таким чином, суд вважає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.2 КУпАП було проведено без його виклику, що не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило позивача можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в т.ч. право на захист.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

У порушення наведених нормативних приписів, відповідач після неявки позивача на виклик, не з`ясував причин неявки, не переконався про неповажність таких причин; передчасно, без належних правових підстав, розпочав процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова, яка оскаржена позивачем, винесена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності та за відсутності будь-яких доказів вини особи.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки склад будь-якого правопорушення в діях позивача ОСОБА_1 , відсутній.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст.ст. 7, 210, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника позивача адвоката Шумри Ірини Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити повністю.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_2 №419 від 18 липня 2023 року в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.210-1 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), судовий збір в розмірі 536 грн.80 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Іванків

Учасники провадження:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), житель АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_3 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 .