Справа № 500/1644/24
Суддя: Мартиць Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа №500/1644/24

22 березня 2024 рокум. Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Мартиць О.І., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в якій позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. про відкриття виконавчого провадження ВП №74335120 від 05.03.2024;

визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. ВП №74335120 від 05.03.2024 про стягнення виконавчого збору в розмірі 189125,40 гривень.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що Тернопільським відділом державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції згідно з постановою від 05.03.2024 відкрито виконавче провадження №74335120 (далі - ВП №74335120) на підставі виконавчого листа №605/237/21, виданого Підгаєцьким районним судом Тернопільської області 29.02.2024, про стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 2592000 грн.

В межах даного ВП №74335120 винесено постанову про стягнення з ПрАТ "Тернопільгаз" на користь Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого збору у розмірі 189125,40 грн та постанову про мінімальні витрати у виконавчому провадженні ВП №74335120 в розмірі 255 грн.

Також, в межах даного ВП №74335120 відповідачем винесено постанову від 05.03.2024 про арешт коштів ПрАТ "Тернопільгаз".

Позивач не погоджується з оскаржуваними постановами, вважає що вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Так, згідно з вироком Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 у кримінальній справі №605/237/21 про обвинувачення: ОСОБА_2 , працюючої майстром служби будівельно-монтажних робіт Підгаєцької дільниці Бережанського управління з експлуатації газового господарства ПрАТ "Тернопільгаз", ОСОБА_3 , працюючого монтажником санітарно-технічних систем і устаткування служби будівельно-монтажних робіт Підгаєцької дільниці Бережанського управління з експлуатації газового господарства ПрАТ "Тернопільгаз" у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 Кримінального кодексу України частково задоволено цивільні позови потерпілих до ПрАТ "Тернопільгаз", в тому числі ОСОБА_1 , та стягнуто з позивача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 2592 000 грн.

Відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 31.10.2023 вирок Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 залишено без змін.

Після набрання законної сили вироком Підгаєцького районного суду від 14.07.2023 у справі №605/237/21 між ПрАТ "Тернопільгаз" та потерпілим ОСОБА_1 , представником якого є ОСОБА_4 , укладено угоду від 09.11.2023 про розрахунки з погашення матеріальної та моральної шкоди шляхом розстрочення виконання вироку згідно з графіком до 31.10.2024.

На виконання вироку, з дотриманням графіку розстрочення, який сторони погодили в угоді про розрахунки, ПрАТ "Тернопільгаз" належним чином та у повному обсязі виконувались свої зобов`язання. Так, станом на 01.03.2024 ПрАТ "Тернопільгаз" сплачено потерпілому ОСОБА_1 700746,00 грн, із врахуванням ПДФО і військового збору - 864000,00 грн.

Як стало відомо позивачу з підсистеми Електронний суд, стягувач 29.02.2024 звернувся до Підгаєцького районного суду з заявою про видачу виконавчого листа, який надалі було передано для виконання відповідачу.

З метою об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та дотримання балансу інтересів сторін виконавчого провадження, позивачем 04.03.2024 подано до Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про відкладення виконавчих дій, в якій, зокрема, викладені обставини щодо добровільного виконання вироку позивачем та докази на підтвердження вказаних обставин - платіжні інструкції про проведення платежів потерпілим та Угоди про розстрочення платежів.

Також, у поданій заяві про відкладення проведення виконавчих дій ПрАТ "Тернопільгаз" повідомляло виконавчу службу про наявність підстав для відкладення проведення виконавчих дій, так як на розгляді в Підгаєцькому районному суді перебуває заява про розстрочення виконання вироку суду, яка буде розглянута в межах строку, на який виконавець мав право відкласти проведення виконавчих дій.

Так, 01.03.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області було подано заяву про розстрочення виконання вироку від 14.07.2023 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на користь потерпілих, в т.ч. і стягувача.

Відповідно до повідомлення Підгаєцького районного суду судове засідання з розгляду заяви позивача про розстрочення виконання вироку у справі №605/237/21 призначено на 21.03.2024.

Таким чином, до початку примусового виконання рішення, посилаючись на обставини, які свідчать про добровільне виконання вироку та повідомлення про факт звернення до суду із заявою про розстрочення виконання вироку у справі №605/237/21, ПрАТ "Тернопільгаз" повідомило виконавчу службу про наявність обставин для відкладення проведення виконавчих дій, проте вказані обставини були проігноровані відповідачем та було винесено оскаржувані постанови без врахування вказаних обставин.

Вважає, що державним виконавцем передчасно 05.03.2024 прийнято постанову про відкриття ВП №74335120 та про стягнення виконавчого збору у ВП №74335120, оскільки ПрАТ "Тернопільгаз" вирок Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 у кримінальній справі №605/237/21 в частині виконання цивільного позову щодо виплати потерпілому ОСОБА_1 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виконується у добровільному порядку в повному обсязі та у гранично встановлені строки, передбачені Угодою про розрахунки від 09.11.2023.

У силу положень пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначено статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

За правилом частини першої статті 287 цього Кодексу учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

За приписами частини першої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відтак, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ.

За нормами пункту 5 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди.

Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням системного аналізу частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб) (наприклад, виконавчих написів нотаріуса);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

- постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, безпосередньо до адміністративного суду, відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" можуть бути оскаржені:

- постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій лише у тому разі, коли вони винесені у межах виконавчого провадження з приводу виконання рішень інших органів (посадових осіб), але не судових рішень;

- рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо безпосереднього виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій як виконавчих документів, прийнятих у виконавчому провадженні щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (надалі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України Закону України "Про виконавче провадження").

Розгляд судом вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби є за своєю правовою суттю формою судового контролю за виконанням постановленого судового акта, а відтак, має здійснюватись саме тим судом, який постановив рішення у справі та видав виконавчий лист.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74335120 від 05.03.2024 та про стягнення виконавчого збору в розмірі 189125,40 грн у ВП №74335120 від 05.03.2024 винесені заступником начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. на підставі Закону України "Про виконавче провадження" в межах виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа №605/237/21 виданого 29.02.2024 Підгаєцьким районним судом Тернопільської області.

Отже, виконавчий лист №605/237/21 від 29.02.2024 виданий Підгаєцьким районним судом Тернопільської області, а оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №74335120 від 05.03.2024 та про стягнення виконавчого збору в розмірі 189125,40 грн у ВП №74335120 від 05.03.2024 прийняті у межах саме виконавчого провадження №74335120 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа, а не окремого виконавчого провадження і цього жодними доводами не спростовує позивач.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Таким чином, суд вважає, що дана справа не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки повинна розглядатися судом, який видав виконавчий документ, а саме - Підгаєцьким районним судом Тернопільської області.

У силу положень пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 241, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно із частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Мартиць О.І.