Справа № 420/5657/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/5657/22

Головуючий в І інстанції: Хурса О.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 01.12.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря Худика С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, зобов`язання виплатити грошове забезпечення, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2022 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач, ГУНП в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила:

- визнати протиправним та скасувати дисциплінарне стягнення «звільнення зі служби в поліції», накладене на ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 15.03.2022 року № 452;

- визнати протиправним та скасувати наказ ГУНП в Одеській області від 25.03.2022 року № 600 о/с;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області;

- стягнути з ГУНП в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 22 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 липня 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2022 року у справі № 420/5657/22 скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано дисциплінарне стягнення «звільнення зі служби в поліції», накладене на ОСОБА_1 наказом Головного управління Національної поліції в Одеській області від 15.03.2022 № 452. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Одеській області № 600 о/с від 25.03.2022. Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області з 26.03.2022. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Одеській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26.03.2022 по 01.12.2023 у розмірі 181929,30 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому остання просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

В ході апеляційного розгляду справи позивачем та представником відповідача неодноразово надавались додаткові письмові пояснення.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи, які підтверджені в ході апеляційного розгляду справи.

Наказом ГУНП в Одеській області від 08.02.2022 року № 220 о/с прийнято на службу до поліції та призначено переможцем конкурсу з 09.02.2022 року: ОСОБА_1 дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області, установивши їй посадовий оклад у розмірі 2400 грн., присвоївши спеціальне звання «рядовий поліції».

28.02.2022 року начальником ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області на ім`я начальника ГУНП в Одеській області подано доповідну записку щодо можливого витоку інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

У вказаній доповідній записці зазначено наступне.

26.02.2022 року о 8 год. 00 хв. співробітник ОСОБА_1 прибула до ВнП № 3 ОРУП № 1 для несення служби на посту для запису громадян та охорони адміністративної будівлі відділення поліції, в однострої, без табельної зброї.

О 16 год. 02 хв. до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 співробітниками, які несуть патрулювання були доставлені особи, які можливо були причетні до надписів у вигляді хрестів на стовпах по вул. М`ясоїдівська та Мечникова м. Одеси.

Працівник ОСОБА_1 почала на свій мобільний телефон фотографувати доставлених осіб та викладати їх фото в одній з груп свого месенджеру.

Цей факт помітив старший інспектор-черговий чергової частини відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 , який відразу запитав, з якої причина вона здійснює фото та відео зйомку, на що працівник ОСОБА_1 негативно відреагувала та зазначила, що це її особиста справа.

Інспектор-черговий капітан поліції ОСОБА_2 видалив фото та відео з телефону ОСОБА_1 .

Був виявлений факт самовільного залишення місця несення служби ОСОБА_1 з 15 год. до 16 год.

Також, за нетривалий час перебування на посаді дізнавача ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 проявила себе з негативного боку, схильною до конфліктних ситуацій, недисциплінованим співробітником.

У доповідній записці викладено клопотання про призначення службового розслідування.

На підставі вказаної доповідної записки, наказом ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413 призначено службове розслідування, визначено, що організацію проведення службового розслідування необхідно здійснювати у формі письмового провадження, створено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.

Начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області 28.02.2022 року складено акт про відсутність на службі ОСОБА_1 27.02.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.

В акті зазначено про те, що в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що виходити на службу не буде, оскільки бажає працювати повією та наполягає на її звільненні.

Також, начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області складені наступні акти про відсутність на службі ОСОБА_1 , а саме:

- 01.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 28.02.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 02.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 01.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 03.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 02.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 04.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 03.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 05.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 04.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 06.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 05.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 07.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 06.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 08.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 07.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 09.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 08.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 10.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 09.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.

В зазначених актах вказано, що зателефонувати дізнавачу ОСОБА_1 не представилось можливим, оскільки остання відсутня на зв`язку та місце знаходження на теперішній час не відоме.

Судом апеляційної інстанції в судовому засіданні досліджені оригінали вказаних актів з метою встановлення дат їх складання, оскільки копії цих актів, які наявні в матеріалах справи, частково нечитабельні.

09.03.2022 року начальником сектору дізнання капітаном поліції ОСОБА_4 , ДОП сектору превенції капітаном поліції Г. Разумовою ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, старшим інспектором ВП УГІ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_5 , державним службовцем 4-го рангу провідним спеціалістом ВСР УГІ ГУНП в Одеській області В. Драгіним складено акт про відмову від опитування дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_1 .

У цьому акті зазначено, що 09.03.2022 року здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 з приводу запрошення до Управління головної інспекції ГУНП в області для опитування в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413, на що ОСОБА_1 підняла слухавку та почувши прохання прибути до ГУНП відповіла, що не прибуде та просила вислати трудову книжку поштою.

10.03.2022 року головою дисциплінарної комісії - начальником УГІ ГУНП в Одеській області подано на ім`я начальника ГУНП в Одеській області доповідну записку «Про доцільність внесення змін до наказу ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413».

В доповідній записці зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що рядова поліції ОСОБА_1 27-28.02.2022 року та 01-02.03.2022 року безпідставно відсутня на службі, недотрималась порядку повідомлення працівниками поліції про свою відсутність на роботі, визначеного п. 4.1 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177.

Враховуючи, що рядова поліції ОСОБА_1 допустила триваючі порушення службової дисципліни, у доповідній записці викладено клопотання про надання дозволу на внесення змін до наказу Головного управління від 02.03.2022 року № 413.

На підставі вказаної доповідної записки, наказом ГУНП в Одеській області від 10.03.2022 року № 428 внесено зміни до абз. 1 констатуючої частини наказу від 02.03.2022 року № 413, виклавши його у наступній редакції: « 28.02.2022 року до Головного управління з відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка керівництва вказаного відділення поліції за фактом порушення службової дисципліни дізнавача СД ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області рядової поліції ОСОБА_1 , яка 26.02.2022 року безпідставно здійснювала фотофіксацію осіб, що були доставлені до ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП, та у подальшому безпідставно відсутня на службі.».

11.03.2022 року дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни дізнавачем СД ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області рядовою поліції ОСОБА_1 , який затверджений начальником ГУНП в Одеській області.

У висновку службового розслідування зазначено наступне.

26.02.2022 року о 8 год. 00 хв. рядова поліції ОСОБА_1 заступила на пост для здійснення перепускного режиму у ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП та ведення журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції.

О 15 год. 00 хв. рядова поліції ОСОБА_1 самовільно залишила місце несення служби та ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП, куди повернулась о 16 год. 00 хв.

Пояснити старшому інспектору черговому чергової частини ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП капітану поліції ОСОБА_2 причини своєї відсутності на службі не змогла.

О 16 год. 02 хв. до ВП № 3 № 3 ОРУП № 1 ГУНП працівники поліції, які здійснювали патрулювання, доставили громадян, яких запідозрили у можливій розвідувальній діяльності на користь збройних сил Російської Федерації.

У цей час, ОСОБА_1 за допомогою власного мобільного телефону безпідставно почала знімати та фотографувати доставлених осіб.

Капітан поліції ОСОБА_2 припинив протиправну поведінку ОСОБА_1 та видалив з мобільного телефону останньої відеозаписи та фотографії.

Згідно висновку службового розслідування, з пояснень капітана поліції ОСОБА_2 , відомо, що рядова поліції ОСОБА_1 поводилась неадекватно та пояснити свої протиправні дії не змогла.

Опитаний ОСОБА_2 також підтвердив факт відсутності рядової поліції ОСОБА_1 на службі з 15 год. до 16 год.

Аналогічні пояснення з цього приводу надав старший інспектор черговий чергової частини ВП № 3 ОРУП № 1 капітан поліції ОСОБА_6 .

На підставі наведеного, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 порушила вимоги п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 1, 2, 8 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 1-4 п. 2 р. І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ, п. 4.1 р. ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177, 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год. самоусунулась від виконання обов`язків, пов`язаних із здійсненням перепускного режиму ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП і ведення журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції, безпідставно 26.02.2022 року о 16 год. 02 хв. здійснювала фото та кінозйомку доставлених осіб за допомогою власного мобільного телефону та не контролювала свою поведінку під час спілкування з капітаном поліції ОСОБА_2 .

Також, у висновку службового розслідування зазначено, що у робочі дні 27.02.2022 року, 28.02.2022 року, 01.03.2022 року, 02.03.2022 року, 03.03.2022 року, 04.03.2022 року, 05.03.2022 року, 06.03.2022 року, 07.03.2022 року, 08.03.2022 року, 09.03.2022 року рядова поліції ОСОБА_1 , що була обізнана про посилений варіант службової діяльності, у порушення п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 6 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 1, 2, 8 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ, п. 4.1 р. ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177, навмисно вимоги наказу ГУНП в Одеській області від 08.02.2022 року № 220 о/с не виконала та для виконання службових обов`язків і повноважень, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наказом Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171, до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП безпідставно не прибула та 27.02.2022 року не контролювала свою поведінку під час спілкування з начальником СД ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 , про причини невиходу на службу рядова поліції ОСОБА_1 безпосередньому керівнику не доповіла.

Згідно висновку службового розслідування, у своєму рапорті капітан поліції ОСОБА_3 , який факти прогулів рядової поліції ОСОБА_1 підтвердив, також проінформував, що 27.02.2022 року під час бесіди з підлеглою, яка відбулась по телефону, остання повідомила, що на роботу вона не вийде, оскільки вирішила працювати повією, зі слів ОСОБА_3 , рядова поліції ОСОБА_1 під час телефонного спілкування погрожувала йому розправою за допомогою російських військ.

Крім того, у висновку службового розслідування вказано про те, що опитаний в ході службового розслідування курсант першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядовий поліції ОСОБА_7 повідомив, що з рядовою поліції ОСОБА_1 познайомився 24.02.2022 року на території ОЦППП «Академія поліції», де остання проходила відповідні курси. Опитаний охарактезував рядову поліції ОСОБА_1 з негативного боку, ствердив, що остання безпідставно звинуватила його у крадіжці грошей, у зв`язку з чим, у нього виникли проблеми по місцю навчання. Зі слів ОСОБА_7 , рядова поліції ОСОБА_1 пропонувала йому інтимні послуги та гроші. Також, як ствердив опитаний, йому відомо, що рядова поліції ОСОБА_1 навмисно не виходить на службу, на лікарняному не перебуває.

Дисциплінарна комісія у висновку службового розслідування також послалась на довідку № 220 старшого психолога з ОД ВПЗ УКЗ ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_8 , згідно якої, рядова поліції ОСОБА_1 зарекомендувала себе негативно (самозакохана, конфліктна тощо).

Таким чином, у висновку службового розслідування зазначено, що за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 6 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 1, 2, 8 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 1-4 п. 2 р. І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ, п. 4.1 р. ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177, дізнавач сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області рядова поліції ОСОБА_1 підлягає звільненню зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Одеській області від 15.03.2022 року № 452, за порушення вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 6 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 1, 2, 8 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 1-4 п. 2 р. І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ, п. 4.1 р. ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177, що виразилось в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, самоусуненні 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год. від виконання обов`язків, пов`язаних із здійсненням перепускного режиму ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції, безпідставному здійсненні 26.02.2022 року фото та кінозйомки доставлених осіб за допомогою власного мобільного телефону, безпідставному невиході у робочі дні 27.02.2022 року, 28.02.2022 року, 01.03.2022 року, 02.03.2022 року, 03.03.2022 року, 04.03.2022 року, 05.03.2022 року, 06.03.2022 року, 07.03.2022 року, 08.03.2022 року, 09.03.2022 року на службу до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП, самоусуненні у вказані робочі дні від виконання службових обов`язків і повноважень, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наказом Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171, не інформуванні безпосереднього керівництва про причини невиходу на службу, нетактовній поведінці 26.02.2022 року і 27.02.2022 року з капітаном поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області рядової поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В матеріалах справи наявний лист від 16.03.2022 року та квитанція Укрпошти від 16.03.2022 року щодо направлення вказаного наказу позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , а також скріншот щодо направлення цього наказу ОСОБА_9 телефонним зв`язком.

Згідно рапорту ОСОБА_1 від 17.03.2022 року, позивач ознайомилась з матеріалами службового розслідування 24.03.2022 року.

Наказом ГУНП в Одеській області від 25.03.2022 року № 600 о/с «По особовому складу» рядову поліції ОСОБА_1 , дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції) з 25 березня 2022 року.

Згідно доповідної записки провідного спеціаліста ВСР УГІ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 від 15.04.2022 року, яка погоджена т.в.о. заступника начальника управління начальника ВСР УГІ ГУНП в Одеській області, начальником УГІ ГУНП в Одеській області, 18.03.2022 року позивачем подавався рапорт на дії посадових осіб ВП № 2, ВП № 3, Одеського управління ДВБ НПУ, УСБ України в Одеській області, а також 31.03.2022 року та 06.04.2022 року позивачем подавались рапорти щодо притягнення працівників поліції до відповідальності, зобов`язання останніх повернути її телефон, сім карту, посвідчення та спеціальний жетон. У цій довідній записці визначено, що підстави для проведення службового розслідування відносно працівників поліції, на яких скаржилась позивач, відсутні.

Не погодившись із наказами про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02.07.2015 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Частиною 1 статті 18, пунктами 1-6 статті 23 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 6) здійснює досудове розслідування кримінальних правопорушень у межах визначеної підслідності.

Згідно п. 1 р. 2 Правил етичної поведінки поліцейських, які затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року за № 1576/29706), під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Статтею 11 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Згідно ст. 12 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до вимог ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисціплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частинами 1-9 статті 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування.

У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк.

Згідно ч.ч. 1-3, 6-10 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

Виклик про надання пояснень надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.

Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику про надання пояснень, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, який з поважних причин не може прибути для надання пояснень, зобов`язаний не менше ніж за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтвердних документів.

Якщо поліцейський, викликаний для надання пояснень у визначеному цією статтею порядку, не з`явився та не повідомив про причини свого неприбуття, він вважається таким, що відмовився від надання пояснень.

Статтею 19 Дисціплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.

У разі вчинення дисциплінарного проступку кількома поліцейськими дисциплінарне стягнення застосовується до кожного окремо.

У разі вчинення поліцейським незначного проступку керівник може обмежитися його попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

У разі повторного вчинення поліцейським незначного проступку з урахуванням його сумлінного ставлення до виконання обов`язків за посадою або нетривалого перебування на посаді (до трьох місяців) керівник може обмежитися раніше застосованим до такого поліцейського дисциплінарним стягненням.

Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь до поліцейських, які мають первинні спеціальні звання, та у виді звільнення з посади до поліцейських, які обіймають посади найнижчого рівня, не застосовується.

Відповідно до вимог ст. 22 Дисціплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі) поліції та особистого ознайомлення поліцейського з ним. У разі відмови особи від ознайомлення з наказом про це складається акт.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади та звільнення із служби в поліції, застосовані до поліцейського, який перебуває у відпустці чи на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності), виконуються (реалізуються) після його прибуття до місця проходження служби.

За відсутності на службі без поважних причин поліцейського, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади чи звільнення із служби в поліції, таке дисциплінарне стягнення виконується, а витяги з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. У такому разі днем ознайомлення поліцейського із зазначеними наказами є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення їх поліцейському, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, або повнолітньому члену сім`ї такого поліцейського.

У разі якщо поліцейський, до якого застосовано дисциплінарне стягнення, відмовляється від отримання витягів з наказів про застосування та виконання дисциплінарного стягнення, днем отримання витягів з наказів є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову в їх отриманні чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Поліцейський, до якого застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь, зобов`язаний протягом семи календарних днів з дня ознайомлення з наказом здійснити заміну знаків розрізнення на однострої та службового посвідчення. Під час виконання зазначеного дисциплінарного стягнення забороняється зривання погонів, а також будь-які інші дії, що принижують гідність поліцейського.

Дисциплінарне стягнення у виді призначення поза чергою в наряд виконується шляхом несення служби в наряді позачергово в будь-який день тижня.

Поліцейський, з вини якого не виконано дисциплінарне стягнення, несе відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п. 6). Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.

Підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції стали встановлені в ході службового розслідування обставини щодо порушення дізнавачем сектору дізнання відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області рядовою поліції ОСОБА_1 вимог п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18, п.п. 1, 2, 3, 6 ч. 1 ст. 23, ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII, абз. 1, 2, 8 п. 1 р. ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, п.п. 1-4 п. 2 р. І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026, Присяги поліцейського, п.п. 3.1, 3.2 р. ІІІ, п. 4.1 р. ІV Правил внутрішнього службового розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177.

Згідно висновку службового розслідування та наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення і звільнення зі служби в поліції дисциплінарний проступок ОСОБА_1 виразився у наступному:

- в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм діючого законодавства України, самоусуненні 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год. від виконання обов`язків, пов`язаних із здійсненням перепускного режиму ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції;

- безпідставному здійсненні 26.02.2022 року фото та кінозйомки доставлених осіб за допомогою власного мобільного телефону;

- безпідставному невиході у робочі дні 27.02.2022 року, 28.02.2022 року, 01.03.2022 року, 02.03.2022 року, 03.03.2022 року, 04.03.2022 року, 05.03.2022 року, 06.03.2022 року, 07.03.2022 року, 08.03.2022 року, 09.03.2022 року на службу до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП, самоусуненні у вказані робочі дні від виконання службових обов`язків і повноважень, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наказом Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171;

- не інформуванні безпосереднього керівництва про причини невиходу на службу;

- нетактовній поведінці 26.02.2022 року і 27.02.2022 року з капітаном поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Вирішуючи справу та надаючи оцінку питанню щодо правомірності оскаржуваних наказів про застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, колегія суддів виходить з наступного.

Так, колегія суддів враховує, що дана справа перебувала на розгляді Верховного Суду та касаційним судом були скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд, зокрема, наголосив, що суди попередніх інстанцій не звернули увагу на встановлення усіх обставин, за яких позивачем вчинявся дисциплінарний проступок, та не дослідили процедуру проведення службового розслідування, що є ключовим моментом у ході судового розгляду цієї справи.

Згідно ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Таким чином, висновки і мотиви Верховного Суду, з яких скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанцій, є обов`язковими для суду при новому розгляді справи.

Надаючи оцінку питанню щодо дотримання відповідачем процедури проведення службового розслідування, колегія зазначає наступне.

28.02.2022 року начальником ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області на ім`я начальника ГУНП в Одеській області подано доповідну записку щодо можливого витоку інформації, яка стала відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.

У вказаній доповідній записці зазначено, що 26.02.2022 року о 8 год. 00 хв. співробітник ОСОБА_1 прибула до ВнП № 3 ОРУП № 1 для несення служби на посту для запису громадян та охорони адміністративної будівлі відділення поліції, в однострої, без табельної зброї.

О 16 год. 02 хв. до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 співробітниками, які несуть патрулювання були доставлені особи, які можливо були причетні до надписів у вигляді хрестів на стовпах по вул. М`ясоїдівська та Мечникова м. Одеси.

Працівник ОСОБА_1 почала на свій мобільний телефон фотографувати доставлених осіб та викладати їх фото в одній з груп свого месенджеру.

Цей факт помітив старший інспектор-черговий чергової частини відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_2 , який відразу запитав, з якої причина вона здійснює фото та відео зйомку, на що працівник ОСОБА_1 негативно відреагувала та зазначила, що це її особиста справа.

Інспектор-черговий капітан поліції ОСОБА_2 видалив фото та відео з телефону ОСОБА_1 .

Був виявлений факт самовільного залишення місця несення служби ОСОБА_1 з 15 год. до 16 год.

Також, за нетривалий час перебування на посаді дізнавача ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_1 проявила себе з негативного боку, схильною до конфліктних ситуацій, недисциплінованим співробітником.

У доповідній записці викладено клопотання про призначення службового розслідування.

На підставі вказаної доповідної записки, наказом ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413 призначено службове розслідування, визначено, що організацію проведення службового розслідування необхідно здійснювати у формі письмового провадження, створено дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.

Тобто, підставою для призначення спірного службового розслідування стала доповідна записка начальника ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, в якій зазначено про те, що ОСОБА_1 26.02.2022 року на свій мобільний телефон фотографувала доставлених осіб та викладала їх фото в одній з груп свого месенджеру, а також про виявлений факт самовільного залишення місця несення служби ОСОБА_1 з 15 год. до 16 год. 26.02.2022 року.

Разом з цим, 10.03.2022 року головою дисциплінарної комісії - начальником УГІ ГУНП в Одеській області подано на ім`я начальника ГУНП в Одеській області доповідну записку «Про доцільність внесення змін до наказу ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413».

В доповідній записці зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що рядова поліції ОСОБА_1 27-28.02.2022 року та 01-02.03.2022 року безпідставно відсутня на службі, недотрималась порядку повідомлення працівниками поліції про свою відсутність на роботі, визначеного п. 4.1 Правил внутрішнього службового (трудового) розпорядку ГУНП в Одеській області, затверджених наказом Головного управління від 01.02.2021 року № 177.

Враховуючи, що рядова поліції ОСОБА_1 допустила триваючі порушення службової дисципліни, у доповідній записці викладено клопотання про надання дозволу на внесення змін до наказу Головного управління від 02.03.2022 року № 413.

На підставі вказаної доповідної записки, наказом ГУНП в Одеській області від 10.03.2022 року № 428 внесено зміни до абз. 1 констатуючої частини наказу від 02.03.2022 року № 413, виклавши його у наступній редакції: « 28.02.2022 року до Головного управління з відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшла доповідна записка керівництва вказаного відділення поліції за фактом порушення службової дисципліни дізнавача СД ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області рядової поліції ОСОБА_1 , яка 26.02.2022 року безпідставно здійснювала фотофіксацію осіб, що були доставлені до ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП, та у подальшому безпідставно відсутня на службі.».

Таким чином, шляхом внесення змін до наказу про призначення службового розслідування, відповідачем фактично змінено зміст доповідної записки, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування, та визначено, що 28.02.2022 року до Головного управління з відділення поліції № 3 ОРУП № 1 надійшла доповідна записка керівництва вказаного відділення поліції за фактом порушення службової дисципліни ОСОБА_1 , яка 26.02.2022 року безпідставно здійснювала фотофіксацію осіб, що були доставлені до відділення поліції, та у подальшому безпідставно відсутня на службі.

Проте, внесенні відповідачем зміни до наказу про призначення службового розслідування щодо змісту доповідної записки, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування, не відповідають дійсному змісту цієї доповідної записки.

Як вже зазначалось колегією суддів, у вказаній доповідній записці йдеться посилання лише на здійснення ОСОБА_1 26.02.2022 року фотофіксації осіб, що були доставлені до відділення поліції, та факт самовільного залишення місця несення служби з 15 год. до 16 год. 26.02.2022 року.

Дані щодо відсутності позивача на службі в інші дні доповідна записка не містить.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем безпідставно внесено зміни до наказу про призначення службового розслідування із визначенням змісту доповідної записки, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування, який не відповідає дійсному змісту цієї доповідної записки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у доповідній записці, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування, відсутні посилання на обставини щодо відсутності позивача на службі 27-28.02.2022 року та 01-02.03.2022 року та ці обставини повідомлені начальнику ГУНП в Одеській області доповідною запискою голови дисциплінарної комісії від 10.03.2022 року, з посиланням на встановлення вказаних обставин в ході службового розслідування.

Водночас, колегія суддів зазначає, що згідно ч. 7 ст. 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України у разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

У спірному випадку підставою для проведення службового розслідування стали обставини щодо вчинення позивачем двох дисциплінарних порушень: здійснення ОСОБА_1 26.02.2022 року фотофіксації осіб, що були доставлені до відділення поліції, та факт самовільного залишення місця несення служби з 15 год. до 16 год. 26.02.2022 року.

Разом з цим, у доповідній записці від 10.03.2022 року голова дисциплінарної комісії повідомив начальника Головного управління про встановлення в ході службового розслідування обставин щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у відсутності позивача на службі 27-28.02.2022 року та 01-02.03.2022 року.

Більш того, у висновку службового розслідування визначено, що позивач була відсутня на службі з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року.

Проте, обставини щодо відсутності позивача на службі з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року не були підставою для призначення службового розслідування, про обставини щодо відсутності позивача на службі з 03.03.2022 року по 09.03.2022 року навіть не повідомлено начальника ГУНП в Одеській області у доповідній записці, на підставі якої внесено зміни до наказу про призначення службового розслідування.

За таких обставин та наведеного правового регулювання, встановивши в ході службового розслідування обставини щодо вчинення позивачем інших дисциплінарних проступків, ніж тих, які слугували підставою для призначення цього службового розслідування, відповідач мав розпочати нове службове розслідування.

В свою чергу, підстав для внесення змін до наказу про призначення службового розслідування із визначенням змісту доповідної записки, яка слугувала підставою для призначення службового розслідування, який не відповідає дійсному змісту цієї доповідної записки, та складання висновку службового розслідування за фактами вчинення позивачем інших дисциплінарних проступків, ніж тих, які слугували підставою для призначення цього службового розслідування, дисциплінарних проступків, які вчинені вже після призначення службового розслідування та про які навіть не повідомлено начальника ГУНП в Одеській області, не було, такі дії відповідача не відповідають ч. 7 ст. 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України.

Таким чином, в ході судового розгляду справи встановлено порушення вимог ч. 7 ст. 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України щодо призначення та проведення службового розслідування.

Також, колегія суддів зазначає, що за наведених вимог ч. 6 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, у разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі.

У спірному випадку відповідач посилається на те, що позивач у період проведення службового розслідування була відсутня на службі.

Проте, в порушення вимог ч. 6 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України, відповідачем не направлявся позивачу виклик для надання пояснень рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання.

Обґрунтовуючи правомірність своїх дій щодо не надсилання позивачу рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання виклику для надання пояснень, відповідач посилається на неможливість встановлення адреси місця проживання позивача з огляду на те, що після введення в Україні воєнного стану особові справи поліцейських були вивезені, а позивач не виконала вимоги керівництва та не повідомила свою адресу з метою включення до схеми оповіщення.

Разом з цим, відповідач зазначає, що ним здійснено виклик позивача для надання пояснень засобами телефонного зв`язку, однак, позивач відмовилась від надання пояснень, про що складено відповідний акт відмови від опитування.

Відповідач вважає, що у спірних правовідносинах мають бути враховані обставини щодо введення в Україні воєнного стану та положення Дисціплінарного статуту Національної поліції України, які визначають порядок відібрання пояснень від осіб, щодо яких проводиться службове розслідування під час воєнного стану.

Колегія суддів вважає необґрунтованими вказані доводи відповідача, оскільки Дисциплінарний статут Національної поліції України доповнено розділом V щодо особливостей проведення службового розслідування в період дії воєнного стану Законом України від 15.03.2022 року № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022 року, тобто, вже після проведення спірного службового розслідування та прийняття оскаржуваних наказів про звільнення позивача, а тому, ці положення Дисциплінарного статуту, з урахуванням змін внесених Законом № 2123-IX, не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах.

Також, досліджуючи наданий відповідачем доказ щодо відмови позивача від надання пояснень стосовно службового розслідування акт про відмову від опитування від 09.03.2022 року, колегія суддів зазначає наступне.

09.03.2022 року начальником сектору дізнання капітаном поліції ОСОБА_4 , ДОП сектору превенції капітаном поліції Г. Разумовою ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, старшим інспектором ВП УГІ ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_5 , державним службовцем 4-го рангу провідним спеціалістом ВСР УГІ ГУНП в Одеській області В. Драгіним складено акт про відмову від опитування дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області рядового поліції ОСОБА_1 .

У цьому акті зазначено, що 09.03.2022 року здійснено телефонний дзвінок ОСОБА_1 з приводу запрошення до Управління головної інспекції ГУНП в області для опитування в рамках проведення службового розслідування, призначеного наказом ГУНП в Одеській області від 02.03.2022 року № 413, на що ОСОБА_1 підняла слухавку та почувши прохання прибути до ГУНП відповіла, що не прибуде та просила вислати трудову книжку поштою.

Відповідач вважає, що наведений акт доводить обставини щодо виконання вимог Дисциплінарного статуту щодо виклику позивача для надання пояснень стосовно службового розслідування.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на викладене.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що посадові особи, які склали акт про відмову позивача від опитування, не є членами дисциплінарної комісії, якими проводилось спірне службове розслідування, та будь-яких пояснень, з яких підстав саме ці посадові особи здійснювали виклик позивача для відбирання пояснень щодо службового розслідування відповідачем не надано.

Також, вказаний акт про відмову позивача від опитування не містить даних щодо номеру телефону, за яким здійснено дзвінок позивачу щодо виклику для надання пояснень відносно службового розслідування.

Більш того, колегія суддів наголошує, що в матеріалах справи наявний акт, який датований також 10.03.2022 року та який складений цією ж посадовою особою - начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , а також старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, згідно якого, 09.03.2022 року позивач була відсутня на службі та зателефонувати їй не представилось можливим, оскільки остання відсутня на зв`язку та місце знаходження на теперішній час не відоме.

Колегія суддів звертає увагу на те, що начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області в період з 01.03.2022 року по 10.03.2022 року складені акти про відсутність на службі ОСОБА_1 , у яких вказано про те, що зателефонувати їй не представилось можливим, оскільки остання відсутня на зв`язку та її місце знаходження на теперішній час не відоме.

Тобто, відповідачем надані акти, які складені в один і той же день, зокрема, начальником сектору дізнання ОСОБА_3 та які містять суперечливі дані щодо можливості зв`язатись з позивачем засобами телефонного зв`язку.

При цьому, як акт від 09.03.2022 року про відмову від опитування, так і акти про відсутність позивача на службі, не містять інформації, за яким номером телефону здійснювались дзвінки позивачу.

Крім того, в ході судового розгляду справи позивач посилалась на те, що посадовими особами відділення поліції у неї був відібраний телефон та вона придбала нову телефону картку.

В ході апеляційного розгляду справи колегією суддів зобов`язувалось представника відповідача надати пояснення щодо наведених суперечностей актів, щодо номеру телефону, за яким здійснювались дзвінки позивачу.

Однак, ґрунтовних пояснень стосовно наведених суперечностей актів, щодо обставин, яким чином була отримана інформація щодо номеру телефону позивача, представником відповідача не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що акт від 09.03.2022 року, який містить інформацію щодо відмови позивача в телефонному режимі від опитування, який суперечить іншим актам, наданим до суду, згідно яких, в період з 01.03.2022 року по 10.03.2022 року зателефонувати позивачу не представилось можливим, оскільки остання відсутня на зв`язку, не може підтверджувати обставини щодо здійснення позивачу виклику для надання пояснень стосовно службового розслідування.

Колегія суддів також повторно наголошує, що чинними на момент проведення спірного службового розслідування вимогами Дисциплінарного статуту було прямо передбачено, що виклик для надання пояснень поліцейського, який відсутній на службі, здійснюється засобами поштового зв`язку, а не в телефонному режимі.

Таким чином, колегія суддів відхиляє доводи апелянта та погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем порушенні вимоги ч. 6 ст. 18 Дисціплінарного статуту Національної поліції України в частині здійснення виклику позивача для надання пояснень щодо службового розслідування.

При цьому, враховуючи, що в ході судового розгляду справи позивач посилалась на те, що причинами її невиходу на службу були дії з боку посадових осіб відділення поліції, колегія суддів приходить до висновку, що порушення, допущені відповідачем щодо здійснення виклику позивача для надання пояснень відносно службового розслідування, є суттєвими та призвели до того, що відповідач не врахував пояснень позивача, не перевірив її доводи, не встановив дійсні обставини, що призвели до невиходу позивача на службу.

Щодо суті дисциплінарних проступків, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне.

Так, однією з підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції стали встановлені відповідачем обставини щодо здійснення позивачем 26.02.2022 року фото та кінозйомки доставлених осіб за допомогою власного мобільного телефону, чим позивачем було порушено п.п. 1-4 п. 2 р. І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 року № 1026.

Згідно п.п. 1, 2 р. І, п. 1 р. ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 11 січня 2019 року за № 28/32999, далі Інструкція № 1026), ця Інструкція регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Ця Інструкція не поширюється на здійснення працівниками поліції фото- і кінозйомки, відеозапису процесуальних дій відповідно до вимог статті 107 Кримінального процесуального кодексу України, негласних слідчих (розшукових) дій, оперативно-розшукових заходів, застосування в системі фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 року № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі».

Застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

У цій Інструкції терміни вживаються у таких значеннях:

- автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіозапису - технічний комплекс, що встановлюється на службових транспортних засобах Національної поліції України, а саме автомобілях ситуаційних центрів, командно-штабних автомобілях, спеціальному автотранспорті для перевезення затриманих та взятих під варту осіб (далі - автомобільна система);

- безпілотний літальний апарат (далі - БпЛА) - повітряне судно, призначене для виконання польоту без пілота на борту, керування польотом якого і контроль за яким здійснюються за допомогою спеціальної станції керування, що розташована поза повітряним судном;

- відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації;

- карта пам`яті або флеш-карта - компактний електронний носій інформації, що використовується для зберігання цифрової інформації;

- кінозйомка та відеозапис - процеси фіксації динамічних властивостей об`єктів, подій, явищ за допомогою кіно- або відеокамери. Кінозйомка проводиться на фотоматеріалах, відеозапис - на цифрових носіях інформації;

- портативний відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації, технічні характеристики та особливості конструкції якого дають змогу закріпити його на форменому одязі поліцейського;

- стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису - технічний комплекс, установлений в органах, підрозділах поліції та призначений для здійснення фото- і кінозйомки, відеозапису з метою забезпечення публічної безпеки та порядку, також може бути використаний у деяких службових приміщеннях органів, підрозділів поліції, у тому числі спеціальних приміщеннях, призначених для утримання затриманих та взятих під варту осіб (далі - стаціонарна система);

- сервер для зберігання відеозаписів - програмно-апаратний комплекс, призначений для зберігання цифрової відеоінформації з усіх видів технічних засобів, що використовуються органами, підрозділами поліції;

- станція для заряджання та зберігання відеозаписів портативних відеореєстраторів - програмно-апаратний комплекс, призначений для зберігання фото- і відеозаписів, а також автоматичного заряджання їх акумуляторних батарей (далі - док-станція).

Наказом керівника органу, підрозділу поліції призначається відповідальна особа з числа працівників органу, підрозділу поліції (далі - відповідальна особа), на яку покладається відповідальність за: 1) зберігання, видачу та приймання портативних відеореєстраторів; 2) зберігання, видачу та приймання карт пам`яті; 3) зміну дати та часу на портативних відеореєстраторах; 4) облік, зберігання та видачу інформації, отриманої з портативних відеореєстраторів; 5) належне ведення відповідної документації.

З огляду на вимоги ч. 5 ст. 353 КАС України, у даній справі підлягають врахуванню висновки і мотиви Верховного Суду, з яких скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанцій.

Скасовуючи попередні рішення судів у даній справі та направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що зі змісту Інструкції № 1026 вбачається, що цей правовий акт регулює застосування поліцейським службових технічних приладів, Інструкцією № 1026 визначені випадки, коли поліцейські використовують, зокрема, фото-зйомку за допомогою службових технічних засобів.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно враховані висновки і мотиви Верховного Суду, з яких скасовані рішення суду першої та апеляційної інстанцій у даній справі, та суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що дії позивача щодо здійснення фото та відео за допомогою власного телефону не можуть бути кваліфіковані, як порушення вимог Інструкції № 1026, оскільки ця Інструкція регулює застосування поліцейським службових технічних приладів.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та суперечать висновкам і мотивам Верховного Суду, які є обов`язковими для врахування судом у даній справі при новому її розгляді.

Також, однією з підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції стали встановлені відповідачем обставини щодо самоусунення 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год. від виконання обов`язків, пов`язаних із здійсненням перепускного режиму ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП і веденням журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до відділення поліції.

В ході судового розгляду справи позивач послалась на те, що 26.02.2022 року був вихідним днем (субота) та вона прибула до відділення поліції за власним бажанням для допомоги, та відлучалась з відділення поліції на 15 хв. з метою придбання харчів для обіду.

В свою чергу, відповідач вказує на те, що згідно наказів Національної поліції України № 143 від 20.02.2022 року та від 23.02.2022 року № 171, наказу ГУНП в Одеській області від 22.02.2022 року № 385 з 21.02.2022 року по 26.02.2022 року переведено особовий склад на посилений варіант службової діяльності на території Одеської області, установлено для поліцейських (крім добових нарядів) несення служби понад установлену тривалість робочого часу, а також у вихідні та святкові дні, але не більше 12-годинного робочого дня.

З огляду на викладене, відповідач зазначає, що 26.02.2022 року був робочим днем позивача та остання була залучена до чергування по охороні адміністративної будівлі відділення поліції.

Проте, доказів щодо доведення до відома позивача наказів щодо несення служби, зокрема, у вихідні дні та залучення до чергування по охороні адміністративної будівлі відділення поліції 26.02.2022 року відповідачем не надано, посилаючись на те, що графіки чергувань, протоколи нарад, схеми оповіщення тощо знищені, на підтвердження чого наданий акт від 01.03.2022 року про відбирання та знищення справ, журналів ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Таким чином, в ході судового розгляду справи достеменно встановити графік чергування позивача не представляється можливим.

Також, колегія суддів зазначає, що позивач заперечує доводи відповідача стосовно того, що 26.02.2022 року вона перебувала поза межами відділення поліції з 15 год. по 16 год. та посилається на те, що виходила з відділення поліції лише на 15 хв. з метою придбання їжі.

В свою чергу, відповідачем у спірному випадку не складався акт про відсутність позивача на службі 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год.

Відповідач лише посилається на доповідну записку начальника ВнП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 щодо проведення службового розслідування та пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , відібрані в ході проведення службового розслідування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказана доповідна записка та пояснення самі по собі не можуть підтверджувати відсутність позивача на службі 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год. без складання акту про відсутність поліцейського на службі, яким би було зафіксовано час його складання, посадові особи, які його склали тощо.

Посилання відповідача на те, що акт відсутності на службі складається лише при допущенні поліцейським прогулу, тобто, відсутності на службі більше трьох годин, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Колегія суддів зазначає, що доказом відсутності поліцейського на службі не можуть бути пояснення іншого поліцейського.

У спірному випадку відповідач мав зафіксувати відповідним актом відсутність позивача на службі із зазначенням часу відсутності на службі, посадових осіб, які склали цей акт тощо.

Однак, відповідачем не складався акт про відсутність позивача на службі 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год.

Згідно ст.ст. 73-76 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи відповідача та погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано доказів, які підтверджують відсутність позивача на службі 26.02.2022 року з 15 год. по 16 год.

Крім того, однією з підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення позивача зі служби в поліції стали встановлені відповідачем обставини щодо безпідставного невиходу у робочі дні 27.02.2022 року, 28.02.2022 року, 01.03.2022 року, 02.03.2022 року, 03.03.2022 року, 04.03.2022 року, 05.03.2022 року, 06.03.2022 року, 07.03.2022 року, 08.03.2022 року, 09.03.2022 року на службу до відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП, самоусуненні у вказані робочі дні від виконання службових обов`язків і повноважень, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» та наказом Національної поліції України від 23.02.2022 року № 171.

Так, начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області 28.02.2022 року складено акт про відсутність на службі ОСОБА_1 27.02.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.

В акті зазначено про те, що в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що виходити на службу не буде, оскільки бажає працювати повією та наполягає на її звільненні.

Також, начальником сектору дізнання ОСОБА_3 , старшим дізнавачем сектору дізнання Стеценко П.О., дізнавачем сектору дізнання Ткаченко Д.О. відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області складені наступні акти про відсутність на службі ОСОБА_1 , а саме:

- 01.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 28.02.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 02.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 01.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 03.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 02.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 04.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 03.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 05.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 04.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 06.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 05.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 07.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 06.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 08.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 07.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 09.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 08.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.;

- 10.03.2022 року акт про відсутність на службі ОСОБА_1 09.03.2022 року з 09 год. по 18 год. 15 хв.

В зазначених актах вказано, що зателефонувати дізнавачу ОСОБА_1 не представилось можливим, оскільки остання відсутня на зв`язку та місце знаходження на теперішній час не відоме.

Разом з цим, як вже зазначалось колегією суддів, підставою для проведення службового розслідування, за наслідками якого прийняті оскаржувані накази про звільнення позивача, стали обставини щодо вчинення позивачем двох дисциплінарних порушень: здійснення ОСОБА_1 26.02.2022 року фотофіксації осіб, що були доставлені до відділення поліції, та факт самовільного залишення місця несення служби з 15 год. до 16 год. 26.02.2022 року.

В свою чергу, у доповідній записці від 10.03.2022 року голова дисциплінарної комісії повідомив начальника Головного управління про встановлення в ході службового розслідування обставин щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у відсутності позивача на службі 27-28.02.2022 року та 01-02.03.2022 року.

Проте, у висновку службового розслідування визначено, що позивач була відсутня на службі з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року.

Водночас, обставини щодо відсутності позивача на службі з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року не були підставою для призначення службового розслідування, про обставини щодо відсутності позивача на службі з 03.03.2022 року по 09.03.2022 року навіть не повідомлено начальника ГУНП в Одеській області у доповідній записці, на підставі якої внесено зміни до наказу про призначення службового розслідування.

Встановивши в ході службового розслідування обставини щодо вчинення позивачем інших дисциплінарних проступків, ніж тих, які слугували підставою для призначення цього службового розслідування, відповідач мав розпочати нове службове розслідування, що прямо передбачено ч. 7 ст. 14 Дисціплінарного статуту Національної поліції України.

З огляду на викладене, оскільки обставини щодо відсутності позивача на службі з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року не були підставою для призначення службового розслідування, відповідно, ці обставини не можуть бути підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби з поліції за наслідками такого розслідування, розпочатого у зв`язку з іншими порушеннями.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що посадові особи відділення поліції складали акти про відсутність позивача на службі на наступний день після відповідної події, тобто, за попередній день.

Будь-яких обґрунтованих пояснень щодо підстав складання актів про відсутність на службі позивача на наступний день після відповідної події не надано.

Також, акти про відсутність позивача на службі не містять інформації, за яким номером телефону були здійснені дзвінки позивачу.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що позивач визнає обставини щодо відсутності на службі в період з 27.02.2022 року по 09.03.2022 року.

Проте, позивач заперечує обставини щодо здійснення їй дзвінків з боку посадових осіб відділення поліції з метою встановлення причин її відсутності на службі.

В ході судового розгляду справи позивач також посилалась на те, що причинами її невиходу на службу були дії з боку посадових осіб відділення поліції.

Однак, цим доводам позивача не було надано оцінки внаслідок допущених відповідачем порушень щодо процедури проведення службового розслідування в частині здійснення виклику позивача для надання пояснень відносно службового розслідування.

Відповідач не відібрав пояснень від позивача, не перевірив її доводи, не встановив дійсні обставини, що призвели до невиходу позивача на службу.

Таким чином, висновок відповідача про відсутність позивача на службі без поважних причин не можна визнати обґрунтованим та таким, що давав підстави для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Як на підставу для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції, відповідач також послався на нетактовну поведінку позивача 26.02.2022 року і 27.02.2022 року з капітаном поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , проте, висновок службового розслідування та оскаржуваний наказ не містять обґрунтувань, в чому саме виразилась «нетактовна» поведінка позивача, та відповідачем не надано доказів, які підтверджують ці обставини.

Щодо подій 26.02.2022 року в матеріалах справи міститься лише доповідна записка начальника ВнП та в ході службового розслідування були відібрані пояснення від ОСОБА_2 , інші докази щодо вчинення з боку позивача дисциплінарного проступку, який виразився у нетактовній поведінці позивача 26.02.2022 року з капітаном поліції ОСОБА_2 не надано.

Що стосується посилань на нетактовну поведінку позивача 27.02.2022 року з капітаном поліції ОСОБА_3 слід зазначити, що 27.02.2022 року позивач була відсутня на службі та в матеріалах справи наявний акт щодо відсутності позивача на службі у цей день, складений, зокрема, ОСОБА_3 , в якому визначено, що в телефонному режимі ОСОБА_1 повідомила, що виходити на службу не буде, оскільки бажає працювати повією та наполягає на її звільненні.

Проте, як вже неодноразово зазначалось колегією суддів, акти відповідача не містять даних, за яким номером телефону були здійснені дзвінки позивачу, у який час здійснені такі дзвінки.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено обставин щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який виразився у «нетактовній» поведінці позивача 26.02.2022 року і 27.02.2022 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Окрім наведеного, у висновку службового розслідування вказано про те, що опитаний в ході службового розслідування курсант першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядовий поліції ОСОБА_7 повідомив, що з рядовою поліції ОСОБА_1 познайомився 24.02.2022 року на території ОЦППП «Академія поліції», де остання проходила відповідні курси. Опитаний охарактезував рядову поліції ОСОБА_1 з негативного боку, ствердив, що остання безпідставно звинуватила його у крадіжці грошей, у зв`язку з чим, у нього виникли проблеми по місцю навчання. Зі слів ОСОБА_7 , рядова поліції ОСОБА_1 пропонувала йому інтимні послуги та гроші. Також, як ствердив опитаний, йому відомо, що рядова поліції ОСОБА_1 навмисно не виходить на службу, на лікарняному не перебуває.

Проте, відповідач не визначив, з яких підстав в ході службового розслідування був опитаний курсант першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядовий поліції ОСОБА_7 , які обставини щодо проведеного службового розслідування він міг підтвердити, чи спростовувати.

Висновок службового розслідування також не містить посилань на те, яким чином пояснення курсанта першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції ОСОБА_7 підтверджують обставини щодо вчинення дисциплінарного проступку з боку позивача.

Не встановлено в ході службового розслідування і обставин стосовно того, як курсанту першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції ОСОБА_7 стало відомо про причини невиходу позивача на службу до відділення поліції, обставини щодо її не перебування на лікарняному.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що дисциплінарна комісія необґрунтовано врахувала пояснення курсанта першого курсу Одеського державного університету внутрішніх справ рядового поліції ОСОБА_7 , оскільки вони не містять посилань на обставини, які підлягали встановленню в ході службового розслідування.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача та погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувані накази про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби в поліції є протиправними та підлягають скасуванню, а позивач поновленню на посаді із виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Що стосується розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті позивачу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абз. 4, 5, 8 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок № 100), середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

Якщо у працівника відсутній розрахунковий період, то середня заробітна плата обчислюється відповідно до абзаців третього - п`ятого пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до вимог абз. 3-5 п. 4 Порядку № 100, якщо в розрахунковому періоді у працівника не було заробітної плати, розрахунки проводяться з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Якщо розмір посадового окладу є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, середня заробітна плата розраховується з установленого розміру мінімальної заробітної плати на час розрахунку.

Якщо розрахунок середньої заробітної плати обчислюється виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, то її нарахування здійснюється шляхом множення посадового окладу чи мінімальної заробітної плати на кількість місяців розрахункового періоду.

Абзацами 1, 2 пункту 8 Порядку № 100 передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

При обчисленні середньої заробітної плати за два місяці, виходячи з посадового окладу чи мінімальної заробітної плати, середньоденна заробітна плата визначається шляхом ділення суми, розрахованої відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 цього Порядку, на число робочих днів за останні два календарні місяці, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата, згідно з графіком підприємства, установи, організації.

Згідно п. 9 р. І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, які затвердженні наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 (далі Порядок № 260), при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Розраховуючи середній заробіток за час вимушеного прогулу, суд першої інстанції використав дані довідки УФЗБО ГУНП в Одеській області від 27.04.2022 року, в якій визначено, що середньоденна заробітна позивача складає 295,82 грн.

При цьому, суд першої інстанції визначив, що час вимушеного прогулу позивача складає 615 календарних днів з 26.03.2022 року по 01.12.2023 року.

Проте, судом першої інстанції помилково не враховано, що довідка УФЗБО ГУНП в Одеській області від 27.04.2022 року містить дані щодо виплаченої позивачу заробітної плати за 18 робочих днів за лютий 2022 року та середньоденна заробітна плата позивача у цій довідці розрахована шляхом ділення заробітної плати позивача за лютий 2022 року на число робочих днів у цьому місяці, що не відповідає наведеним вимогам Порядку № 100, Порядку № 260.

Колегія суддів зазначає, що у спірному випадку позивача призначено на посаду 09.02.2022 року, як переможця конкурсу, а звільнена позивач з 25.03.2022 року, з посиланням на відсутність на службі з 27.02.2022 року.

Таким чином, у спірному випадку відсутній розрахунковий період, з якого обраховується середня заробітна плата за час вимушеного прогулу, а саме позивач не працювала повні два календарні місяці, що передують місяцю її звільнення.

Крім того, в ході апеляційного розгляду справи відповідачем надана довідка про доходи позивача, яка містить інші дані щодо заробітної плати, виплаченої позивачу за лютий 2022 року (5800,71 грн.), ніж довідка, яка надавалась до суду першої інстанції (заробітна плата за лютий 2022 року 5324,79 грн.).

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що у спірному випадку підлягають застосуванню положення абз. 3 п. 4 Порядку № 100 щодо розрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу з установленої тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

Водночас, в наказі про призначення позивача на посаду визначено, що її посадовий оклад складає 2400 грн.

В свою чергу, статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет на 2022 рік» установлено у 2022 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень.

Враховуючи, що розмір посадового окладу позивача є меншим від передбаченого законодавством розміру мінімальної заробітної плати, колегія суддів приходить до висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача має бути розрахований з установленого розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, враховуючи положення п. 9 р. 1 Порядку № 260 та доводи відповідача про те, що у спірний період був встановлений графік роботи поліцейських без вихідних днів, колегія суддів приходить до висновку, що середній заробіток за час вимушеного прогулу позивача має бути розрахований з календарних днів.

Таким чином, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу позивача з 26.03.2022 року (наступний день після звільнення) по 01.12.2023 року (день прийняття рішення суду першої інстанції про поновлення на посаді) складає 135729,44 грн. (календарні дні за два місяці перед звільненням за січень-лютий 2022 року = 59, мінімальна заробітна плата 6500 грн., середньоденна заробітна плата = 220,34 грн. (6500 х 2/59), час вимушеного прогулу з 26.03.2022 року по 01.12.2023 року = 616 календарних днів), розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць - 6830,54 грн.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні із викладенням в його резолютивній частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу у наступній редакції: « 135729,44 грн.», розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць у наступній редакції: « 6830,54 грн.».

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи в апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а в іншій частині рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року змінити.

Викласти в абзаці п`ятому резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який підлягає виплаті ОСОБА_1 , у наступній редакції: « 135729,44 грн.».

Викласти в абзаці шостому резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, який підлягає виплаті ОСОБА_1 , у наступній редакції: « 6830,54 грн.».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 25.03.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька