Справа № 473/978/24
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/978/24
РІШЕННЯ

іменем України

"26" березня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Ціліциної О.В., представника позивача Боднарука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ГУНП в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому зазначав, що 06 лютого 2024 року ПСРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Рожко М.С. виніс відносно нього постанову серії БАД №856367, якою встановлено, що 06 лютого 2024 року о 01 год. 50 хв. у м. Вознесенську на пров. Поперечному, 1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI Q7», реєстр. номер НОМЕР_1 , не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1-Г ПДР України.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Проте ОСОБА_1 просив скасувати постанову від 06 лютого 2024 року та закрити провадження у справі, вказуючи на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

При цьому вказував, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів як того факту, що працівники поліції під час зупинки керованого позивачем транспортного засобу та складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП пропонували або ставили вимогу позивачу пред`явити для огляду посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль, так і факту відмови ОСОБА_1 виконати вказану вимогу.

Також ОСОБА_1 просив поновити йому строк на оскарження постанови, обґрунтовуючи це тим, що про наявність та зміст оскаржуваної постанови він дізнався лише 20 лютого 2024 року під час ознайомлення з матеріалами справи №473/751/24 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

18 березня 2024 року від представниці відповідача ГУНП в Миколаївській області Міхняєвої А.А. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила залишити позов без задоволення, вказуючи на те, що оскаржувана постанова винесена у повній відповідності з вимогами закону за невиконання позивачем законної вимоги працівника поліції пред`явити передбачені п. 2.1 ПДР України документи, що має своїм наслідком відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 126 КУпАП, що підтверджено належними доказами. Також у відзиві вказувала на пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду, оскільки про складання постанови та її зміст ОСОБА_1 дізнався у день винесення постанови, тобто 06 лютого 2024 року, проте оскаржив її лише 22 лютого 2024 року.

В судовому засіданні, яке проводилося без особистої участі позивача ОСОБА_1 , його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представниця відповідача ГУНП в Миколаївській області Міхняєва А.А. в судове засідання не з`явилася, проте надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд з урахуванням вимог ч.ч. 1, 3 ст. 205, ч. 3 ст. 268 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача та представниці відповідача, оскільки матеріали містять достатньо інформації та доказів для вирішення спору.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Суд встановив, що 06 лютого 2024 року ПСРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області Рожко М.С. виніс відносно позивача постанову серії БАД №856367, якою встановлено, що 06 лютого 2024 року о 01 год. 50 хв. у м. Вознесенську на пров. Поперечному, 1, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «AUDI Q7», реєстр. номер НОМЕР_1 , не надав для перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 2.1-Г ПДР України.

Згідно постанови ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Окремого фіксування обставин події в протоколі про адміністративне правопорушення інспектор поліції не здійснював, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 254, ч.ч. 2-5 ст. 258 КУпАП, п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Аналізуючи вимоги та заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Згідно п.п. 2.1-а, 2.1-б ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, Національної поліції, Служби безпеки, Управління державної охорони - технічний талон).

Відповідно до п. 2.4-а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (за порушення ним вимог п. 2.4-а ПДР України) можливе лише у разі встановлення в сукупності наступних обставин:

- висловлення поліцейським вимоги пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України (зокрема посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб);

- вчинення водієм дій або допущення бездіяльності, направлених на ухилення від виконання вказаної вимоги, що передбачає наявність вини виключно у формі прямого умислу.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Лише за наявності усіх елементів складу адміністративного правопорушення (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона) в сукупності особа підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження наявності факту та обставин правопорушення відповідачем надано відеозаписи з боді-камер поліцейських (які фіксували порушення та розглядали справу про адміністративне правопорушення), що також зазначені в якості доказів й в оскаржуваній постанові.

Інших доказів на підтвердження цього факту відповідачем не надано, а матеріали справи не містять.

Однак зі змісту цих записів вбачається, що після зупинки керованого позивачем транспортного засобу та в подальшому протягом здійснення адміністративного провадження працівники поліції не пред`являли ОСОБА_1 вимоги (або ж хоча б пропозиції) надати для огляду або перевірки посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб.

За відсутності такої вимоги ОСОБА_1 не вчиняв та об`єктивно не міг вчинити дій або допустити бездіяльності, направлених на ухилення від виконання вказаної вимоги.

Разом з тим слід зауважити, що згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП, п.п. 4, 8 розділу ІІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання (ст. 279 КУпАП, п. 9 розділу ІІІ Інструкції).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Однак з відеозаписів з боді-камер працівників поліції, якими зафіксовано хід розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлено, що розгляд справи стосувався виключно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані записи не містять доказів, що відносно позивача також розглядалася справа за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Зокрема, з них вбачається, що інспектор під час розгляду адміністративної справи не повідомляв особу, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, що справа стосується непред`явлення водієм працівнику поліції посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб, не запропонував ОСОБА_1 надати пояснення з приводу вказаного порушення, не досліджував докази на підтвердження цього порушення.

Крім цього, матеріали справи не містять доказів, що позивачу була вручена копія оскаржуваної постанови або останнього було іншим чином ознайомлено з її змістом одразу ж після її винесення.

Доказів обізнаності ОСОБА_1 про наявність оскаржуваної постанови раніше, ніж він ознайомився з матеріалами справи №473/751/24 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто 20 лютого 2024 року, матеріали справи не містять також.

В той же час ч. 2 ст. 286 КАС України визначено, що позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано до суду протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, матеріали справи не містять доказів пропущення позивачем строку звернення з позовом до суду, а тому підстави для його поновлення відсутні.

За встановлених обставин, оскільки матеріалами справи не підтверджено як наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, так і взагалі факту здійснення адміністративного провадження за вказане порушення, а тому оскаржувана постанова на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

В силу вимог ст. 139 КАС України також підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАД №856367 від 06 лютого 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати, а справу про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідент. номер НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.В. Вуїв