Справа № 500/4952/21
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/4952/21 пров. № А/857/272/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року про заміну стягувача (головуючий суддя Баб`юк П.М., м. Тернопіль) у справі №500/4952/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови у перерахунку з 01.04.2019 та з 01.07.2021 виплати пенсії за вислугу років у розмірі 88% згідно оновленої довідки про грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на 05.03.2019, без обмеження її максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 та з 01.07.2021 року, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі оновленої довідки про грошове забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 станом 05.03.2019, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 у справі №500/4952/21 позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо зменшення основного розміру пенсії за вислугу років ОСОБА_2 70 відсотками грошового забезпечення згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII, під час перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.03.2021 №11/1/1963. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 та з 01.07.2021 перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі оновленої довідки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.03.2021 №11/1/1963, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.01.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2021 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасовано. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_2 максимальним розміром. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2019 та з 01.07.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. В решті рішення суду залишено без змін.

На виконання вказаного судового рішення здійснено перерахунок пенсії, внаслідок чого нарахована доплата пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2022 у розмірі 397357,85 грн (а.с. 74 на звороті).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04.02.2023 (а.с. 73).

Відповідно до свідоцтва про одруження від 26.01.1982 серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 є дружиною померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Згідно довідки ОСББ «Шпитальна, 3» від 16.07.2023 №1607 ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм чоловіком до дати його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У матеріалах справи знаходиться лист Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 12.04.2023 №2104-2153/К-02/8-1900/23, яким повідомлено, що на виконання рішення у справі №500/4952/21 ОСОБА_2 нараховано доплату пенсії за період з 01.04.2019 по 30.04.2022 в розмірі 397357,85 грн. Вказана сума заборгованості обліковується в автоматизованій базі даних обробки пенсійної документації (електронних пенсійних справах). Виплата заборгованості за рішенням суду буде проведена після виділення коштів на ці витрати. Також звернуто увагу на те, що у разі смерті заявника рішення суду може бути повторно подано на виконання спадкоємцем разом з ухвалою суду про заміну сторони її правонаступником (а.с 74 на звороті, 75).

ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про заміну стягувача, яку обґрунтовує тим, що вона є правонаступником померлого ОСОБА_2 , а тому перерахована та невиплачена сума пенсії, встановлена рішенням у справі №500/4952/21 є недоотриманою пенсією та підлягає виплаті ОСОБА_1 .

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про заміну стягувача задоволено.

Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що оскільки рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 у справі №500/4952/21 набрало законної сили за життя померлого ОСОБА_2 , нарахування пенсії було проведено, однак її не було виплачено, станом на 04.09.2023 спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є його дружина ОСОБА_1 , відтак наявні підстави для задоволення заяви шляхом заміни стягувача.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що нормою ст. 61 Закону №2262-ХІІ регламентовано спеціальний порядок виплати сум пенсії, які залишилися недоотриманими у зв`язку з смертю пенсіонера з числа військовослужбовців. Вважає, що така процедура не підлягає вирішенню в порядку заміни сторони у справі чи заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Позивач подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила щодо її задоволення та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з частиною першою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина четверта статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи.

Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до частини першої статті 61 зазначеного Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зміст статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України.

Так, згідно зі статтями 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України, в свою чергу, визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Як встановлено, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.09.2021 у справі №500/4952/21 набрало законної сили за життя померлого ОСОБА_2 . На виконання вказаного судового рішення відповідач здійснив нарахування невиплаченої пенсії у розмірі 397357,85 грн.

Спору між сторонами щодо розміру нарахованої пенсії немає.

Зі змісту листа Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 12.04.2023 №2104-2153/К-02/8-1900/23 вбачається, що ОСОБА_1 у березні 2023 року ( тобто, не пізніше 6 місяців після смерті ОСОБА_2 ) зверталася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати їй належних ОСОБА_2 сум на підставі судового рішення у справі №500/4952/21, на що отримала відповідь про те, що суми є нараховані в розмірі 397357,85 грн., та їх виплата може бути здійснена у разі заміни стягувача за судовим рішенням.

Колегія суддів, враховуючи зміст спірних правовідносин, неповне виконання судового рішення ( лише нарахування сум ) боржником та неможливість його повного виконання у зв`язку із смертю стягувача, а також те, що заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка проживала разом із ним на час його смерті, приходить до висновку про наявність обставин, які допускають правонаступництво у зв`язку з вибуттям стягувача у виконавчому провадженні, та про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року про заміну стягувача у справі №500/4952/21 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар