Справа № 160/2402/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 березня 2024 рокуСправа №160/2402/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
25.01.2024 року представник ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п. є ст. 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, провести перерахунок та виплати заборгованості, що утворилася з 09.05.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на час звернення до відповідачів із заявою про отримання пенсії за вислугу років відповідно до п. є ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивча мав 25 років 1 місяців 17 днів загального трудового стажу, з яких 9 років 3 місяці перебував у складі збірних команд України, проте відповідачі грубо порушуючи права позивача, не здійснили перерахунок вислуги років відповідно до наданих позивачем відповідних документів, та не зарахували період часу з 01.10.2017 року по 31.01.2023 року. Відповідно до вищевикладеного, позивач вважає протиправними дії відповідача, тому просить задовольнити позовні вимоги.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з 13.02.2024 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
19.02.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якому вона заперечувала проти доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виходячи з наступного. При проведенні розрахунків відповідачем не враховано період регулярних відрахувань страхових внесків з позивача у період з 11.10.2017 року, не менш ніж мінімальний страховий внесок, а отже цей стаж має бути зарахований до трудового стажу, що підтверджується трудовою книжкою, яка була надана позивачем із заявою про отримання пенсії за вислугу років. Пенсійні фонди мали врахувати стаж роботи, у тому числі з 11.10.2017 року, оскільки позивач був офіційно працевлаштованим та до держави сплачувалися страхові внески до 31.01.2023 року. Однак порушуючи права позивача такий період не було враховано ними до страхового стажу позивача. З позивача до 31.01.2023 року щомісячно відраховувалися страхові внески в сумі не менш ніж мінімальний страховий внесок, а отже цей стаж має бути зарахований до трудового стажу у період з 01.10.2017 року по 31.01.2023 року, що підтверджується трудовою книжкою, яка була надана позивачем із заявою про отримання пенсії за вислугу років. Так, на час звернення до відповідачів із заявою про отримання пенсії за вислугу років відповідно до п. є ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», позивач мав 25 років 1 місяців 17 днів загального трудового стажу (що зазначено у рішенні Пенсійного фонду України у Одеській області), з яких 9 років 3 місяці перебував у складі збірних команд України, про те відповідачі грубо порушуючи права позивача, не здійснили перерахунок вислуги років відповідно до наданих позивачем відповідних документів, та не зарахували період часу з 01.10.2017 року - 31.01.2023 року. Враховуючи викладене, просить суд задовольнити позовні вимоги.
05.03.2024 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якому вона заперечувала проти доводів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на підставі аналогічних доводів, викладених у відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 09.05.2023 року вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV та п. «є» ст. 55 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (надалі по тексту Закон 1788).
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 09.05.2023 року.
Позивач 07.06.2023 року знову звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке було уповноважено розглянути подану позивачем заяву від 07.06.2023 року.
Позивач 07.08.2023 року втретє звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке було уповноважено розглянути подану позивачем заяву від 07.08.2023 року.
Позивач 05.08.2023 року в черговий раз звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке було уповноважене розглянути подану позивачем заяву від 15.08.2023 року.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Відмовляючи в задоволенні заяви про призначення ОСОБА_1 пенсії на підставі п. «є» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ, ГУ ПФУ в Одеській області зазначив, що заявник станом на 11 жовтня 2017 року не набув достатнього страхового стажу.
Суд зазначає, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV.
Пунктом 2-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» названого Закону встановлено, що особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VІІІ мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій №2148-VIII (Закон №2148) набрав чинності 11.10.2017 року.
Законом № 2148-VІІІ також були внесені зміни до пункту 16 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-XII, який було викладено в наступній редакції: «До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».
Аналіз наведених норм дає можливість дійти висновку, що пенсія за вислугу років відповідно до п. «є» ст. 55 Закону № 1788-XII може бути призначена особам, які мають стаж, необхідний для її призначення, станом на 11 жовтня 2017 року.
Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області протиправно не зараховано до трудового стажу період з 01.10.2017 року по 31.01.2023 року. Проте суд зауважує, що спірним є достатність необхідного страхового стажу у позивача саме станом на 11.10.2017 року.
Матеріалами справи підтверджується, самим позивачем не заперечується, що станом на 11.10.2017 року ОСОБА_1 набув спеціальний стаж 07 років 07 місяців, страховий стаж 19 років 03 місяці, тоді як відповідно до приписів статті 55 Закону п. «є» ст. 55 Закону № 1788-XII, з урахуванням приписів абзаців 15-23 пункту «б» частини 1 статті 13 цього ж Закону, має становити 26 років 6 місяців.
Подібні правовідносини були предметом розгляду в справі № 440/1286/20 і суд при вирішенні даної справи взяв до уваги висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 27 липня 2022 року.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням наведеного, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 72-77, 241-246, 250, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна