Справа № 215/5354/22
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 березня 2024 року

м. Київ

справа №215/5354/22

адміністративне провадження № К/990/9383/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі №215/5354/22 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, в якому просив:

- встановити наявність компетенції (повноважень) Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради за результатом розгляду заяви від 28 жовтня 2022 року вх.5 дати направлення до організацій, які здійснюють навчання для надання соціальної послуги з догляду на професійній основі під час війни, включивши до переліку фізичних осіб, які надають послуги з догляду на професійній основі, особі з інвалідністю до правової позиції постанови Кабінету Міністрів України від 06 жовтня 2021 року №1040, від 07 травня 2022 року №591 і визнати відмову від такої процедури протиправною бездіяльністю та зобов`язати виконати таку процедуру і призначити дату, час підписання типового договору за формами, затвердженими Мінсоцполітики.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу від 20 квітня 2023 року позов було передано за підсудністю до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору; зменшено розмір судового збору який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року у справі №215/5354/22 до 1435,80 грн; апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року залишено без руху та встановлено десятиденний строк із дня вручення її копії для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання документа про сплату судового збору.

ОСОБА_1 до Третього апеляційного адміністративного суду було надіслано заяву про відкриття провадження у справі після усунення недоліків, у якій він просив суд звільнити його від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, на підтвердження чого надав суду відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків, відповідно до яких позивач отримав соціальні виплати, які станом на грудень 2022 року становлять 2393,00 грн, а за 2022 рік - 28716,00 грн.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року повернуто особі, яка її подала, на підставі частини другої статті 298 КАС України та статті 169 КАС України, оскільки вимоги ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк апелянтом не виконані.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції, зокрема, про повернення апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що подане скаржником клопотання не свідчить про усунення недоліку апеляційної скарги в частині надання документу, який підтверджує факт сплати судового збору у визначеному законом розмірі, оскільки ухвалою від 15 листопада 2023 року позивачу було зменшено розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання апеляційної скарги до 1435,80 грн, що не перевищує 5% його річного доходу, а з долучених до апеляційної скарги документів вбачається можливість скаржника сплатити судовий збір у розмірі 1435,80 грн.

З огляду на те, що в установлений судом строк апелянтом не було виконано вимог ухвали суду та зазначені судом недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуто, Третій апеляційний адміністративний суд, керуючись приписами пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, оскільки апеляційна скарга оформлена з порушеннями вимог статті 296 КАС України, а відповідні недоліки скаржником у встановлений судом строк не усунуто.

Скаржник наполягає на застосуванні до спірних правовідносин частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір», адже наявні підстави, встановлені частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», а тому уважає, що він повинен бути саме звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» врегульовує питання щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також положеннями частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд зазначає, що звільнення від сплати судового збору (відстрочення, розстрочення його сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Указані норми частин першої та другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а повноваження суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору, відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір.

Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року у справі №160/26929/21.

У цій справі суд апеляційної інстанції скористався своїм повноваженням на вирішення питання звільняти або не звільняти заявника апеляційної скарги від сплати судового збору і дійшов висновку, що немає підстав для звільнення. Водночас з метою забезпечення права доступу заявника до суду, відповідно до наданих йому повноважень, уважав за доцільне зменшити розмір судового збору до 1435,80 грн, оскільки така сума не перевищує 5% розміру річного його доходу.

Крім того, скаржник наполягає, що суд апеляцінйої інстанції не розглянув заяву про відвід судді.

Однак заява заявника про відвід судді Третього апеляційного адміністративного суду Чепурнова Д.В. була розглянута судом апеляцінйої інстанції ухвалами від 10 січня 2024 року та 11 січня 2024 року.

Мотиви, наведені в оскаржуваному судовому рішенні, та обставини, на які посилається скаржник, на обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права та не викликають сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення, отож Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження у справі.

За таких обставин у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі №215/5354/22 необхідно відмовити.

З огляду на зазначене, клопотання скаржника про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про розгляд заяви про відвід судді Чепурнова Д.В. Судом не вирішуються.

Керуючись статтями 248, 328, частиною другою статті 329 та статтею 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного суду від 24 січня 2024 року у справі №215/5354/22.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська В.Е. Мацедонська М.І. Смокович