Справа № 380/644/24
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/644/24
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВУ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

19 березня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Клименко О.М., за участю секретаря судового засідання Давид О.Ю., та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Юзьків В.М.

відповідача: представник Марциняк С.В.

розглянувши у судовому засіданні заяву представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду у справі № 380/644/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 лютого 2023 року №№ 3333/13-01-24-08, 3334/13-01-24-08, 3335/13-01-24-08.

Ухвалою судді від 16 січня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.

18 березня 2024 року представник відповідача через систему «Електронний суд» подав заяву про залишення позову без розгляду.

Указана заява мотивована тим, що із врахуванням строку звернення до адміністративного суду, встановленого статтею 122 КАС України, а також відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, позивачка пропустила шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 лютого 2023 року №№ 3333/13-01-24-08, 3334/13-01-24-08, 3335/13-01-24-08.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу позивачки 23 лютого 2023 року рекомендованим листом з повідомленням про вручення та повернулись до контролюючого органу 29 травня 2023 року у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Причина повернення «у зв`язку із закінченням терміну зберігання» свідчить про те, що оператор поштового зв`язку АТ «Укрпошта» належним чином повідомив позивачку про надходження на її адресу поштового відправлення, однак позивачка його не забрала, відтак поштове відправлення повернулося назад до контролюючого органу у зв`язку із закінченням терміну зберігання, про що вказує рекомендоване повідомлення про вручення та довідка про причини повернення такого поштового відправлення за № 711.

Ураховуючи вищенаведене, відлік шестимісячного строку розпочинається з моменту повернення рекомендованого листа до контролюючого органу, а саме з 29 травня 2023 року. Тобто, шестимісячний строк звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 23 лютого 2023 року №№ 3333/13-01-24-08, 3334/13-01-24-08, 3335/13-01-24-08 сплив 29 листопада 2023 року. Позивачка подала адміністративний позов до Львівського окружного адміністративного суду 11 січня 2024 року, чим не дотрималася абзацу першого частини другої статті 122 КАС України та пропустила шестимісячний строк звернення до суду.

Додатково зауважує, що контролюючий орган на адресу позивачки також надсилав листом з рекомендованим повідомленням про вручення наказ про проведення перевірки та акт проведеної перевірки, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення про вручення.

Представник відповідача підсумовує, що контролюючий орган вжив усіх необхідних заходів відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі також ПК України), а саме надіслав на адресу позивачки листом з рекомендованим повідомленням про вручення оскаржувані податкові повідомлення-рішення, наказ про проведення перевірки та акт проведеної перевірки. Отже, позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі частин третьої-четвертої статті 123 КАС України.

З огляду на вказане просить суд залишити адміністративний позов ОСОБА_1 без розгляду та винести відповідну ухвалу.

19 березня 2024 року представник позивачки через систему «Електронний суд» подав заперечення на заяву представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду, в яких вказує, що про факт проведення перевірки, винесення оскаржуваних податкових повідомлень рішень від 23 лютого 2023 року та податкової вимоги від 25 травня 2023 року позивачка дізналася 14 листопада 2023 року, отримавши копію позовної заяви та ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 380/22492/23.

Відзначає, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Водночас абзацом другим пункту 42.5 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Аналогічне положення міститься в пункті 4 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204.

З аналізу зазначених норм убачається, що документ вважається врученим платнику, якщо поштовою службою в повідомленні про вручення зазначено дату та причини невручення. З доданих до заяви доказів надіслання оскаржуваних податкових повідомлень-рішень видно, що рекомендований лист повернувся відправнику «за закінченням терміну зберігання». Однак закінчення терміну зберігання поштового відправлення є причиною його повернення, а не причиною невручення поштового відправлення адресату. Одночасно з цим повідомлення про вручення, яке долучено до листа, не містить відміток про невручення поштового відправлення, як і не містить причин його невручення та дати невручення.

Отже, оскільки додані представником відповідача докази не містять інформації про дату та причини невручення рекомендованого листа позивачці, відлік строку звернення до адміністративного суду належить розпочинати з 14 листопада 2023 року, як і було зазначено позивачкою в позовній заяві.

З огляду на вказане просить суд відмовити в задоволенні заяви представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду.

У судовому засіданні, яке відбулося 19 березня 2024 року, представник відповідача подану ним заяву про залишення позову без розгляду підтримав, просив її задовольнити; представник позивачки проти задоволення заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду заперечив, просив у її задоволенні відмовити.

Вирішуючи заяву представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Підстави для залишення позовної заяви без розгляду визначені статтею 240 КАС України.

Відповідно до пункту восьмого частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Частинами третьою та четвертою статті 123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, недотримання особою строку звернення з позовом до суду (якщо суд дійде висновку про неповажність причин пропуску строку та відсутність підстав для його поновлення) є підставою для залишення позову без розгляду.

Строки звернення до адміністративного суду визначено статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У постанові від 27 січня 2022 року у справі № 160/11673/20 (провадження № К/9901/30170/21) Верховний Суд зазначив, що «стаття 122 КАС України встановлює загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах. Водночас, вона передбачає можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.

Однак відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, ПК України не містить норм, які б визначали процесуальний строк звернення до суду з позовом у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження).

Судова палата вважає, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України».

Тому з метою забезпечення єдиної правозастосовчої практики під час судового розгляду відповідних спорів у справах, у яких позивачами не використовувалась процедура адміністративного оскарження рішень податкового органу про нарахування грошових зобов`язань, та у розвиток правового підходу, викладеного у постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020 року у справі № 500/2486/19, судова палата відступила від висновку Верховного Суду, викладеного у постановах від 3 квітня 2018 року у справі № 826/5325/17, від 23 травня 2018 року у справі № 803/728/17, від 18 червня 2018 року у справі № 805/1146/17-а та сформулювала правовий висновок згідно з яким процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порядок листування платників податків та контролюючих органів визначає стаття 42 ПК України (в редакції, чинній на момент надіслання позивачці податкових повідомлень-рішень).

Відповідно до пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення-рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Абзацами першим-другим пункту 42.5 статті 45 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22 січня 2016 року за № 124/28254) затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі Порядок № 1204, в редакції, чинній на момент надіслання позивачці податкових повідомлень-рішень), який визначає форму та порядок надіслання (вручення) контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків.

Згідно з пунктом другим розділу ІІІ Порядку № 1204 податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Відповідно до абзацу першого пункту четвертого розділу ІІІ Порядку № 1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Отже, за змістом наведених норм ПК України та Порядку № 1204 у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ, надісланий податковим органом, у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Суд встановив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення №№ 3333/13-01-24-08, 3334/13-01-24-08, 3335/13-01-24-08 винесені контролюючим органом 23 лютого 2023 року.

Зазначені податкові повідомлення-рішення контролюючий орган надіслав на адресу позивачки ( АДРЕСА_1 ) рекомендованим листом з повідомленням про вручення № 711, однак конверт з поштовим відправленням без вручення адресату з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернувся на адресу контролюючого органу.

Суд відзначає, що ні положення ПК України, ні Порядку № 1204 не передбачають повернення рекомендованих листів з відміткою «за закінченням терміну зберігання», така відмітка не передбачена як причина невручення податкового повідомлення-рішення. Ця відмітка не розкриває суті причини неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист. Отже, така відмітка не дає обґрунтованих підстав для визначення факту належного повідомлення платника податку про винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення, зокрема не визначає чи платник податків відмовився прийняти податкове повідомлення-рішення, чи платник податків відсутній за своїм фактичним місцезнаходженням (місцем проживання (перебування)), чи платника податків, якому адресовано рішення контролюючого органу, не виявлено за своїм фактичним місцезнаходженням (місцем проживання (перебування)).

З наведеного суд висновує, що надані відповідачем докази не доводять факту належного повідомлення позивачки про оскаржувані податкові повідомлення-рішення саме 29 травня 2023 року.

У позовній заяві позивачка стверджує, що про факт винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вона дізналася 14 листопада 2023 року, отримавши копію позовної заяви та ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі № 380/22492/23.

Жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували те, що про оскаржувані податкові повідомлення-рішення позивачка дізналася раніше 14 листопада 2023 року відповідачем не надано.

З цим позовом до суду позивачка звернулася, сформувавши його в системі «Електронний суд», 10 січня 2024 року, тобто у межах шестимісячного строку звернення (починаючи з 14 листопада 2023 року), передбаченого частиною другою статті 122 КАС України.

За цих обставин підстави для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до положень пункту восьмого частини першої статті 240, частин першої та другої статті 123 КАС України відсутні.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що в задоволенні заяви представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 255, 293, 295 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача від 18 березня 2024 року про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду у цій справі.

Повний текст ухвали складено 25 березня 2024 року.

Суддя Клименко О.М.