Справа № 480/4384/23
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 р.Справа № 480/4384/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Сумській області на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. (постановлену суддею Бондар С.О.) по справі № 480/4384/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Національної поліції в Сумській області звернулося до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого листа № 480/4384/23, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.11.2023 р.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 р. відмовлено в задоволенні вказаної заяви.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, заявник подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2014 р. та прийняти нову постанову, якою заяву позивача задовольнити.

Позивач подав до суду апеляційної інстанції письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

У судовому засіданні позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 р. у справі № 480/4384/23, яке набрало законної сили 02.11.2023 р., задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї щодо неналежного розгляду заяви ОСОБА_1 щодо продовження строку дії дозволу на право зберігання, носіння вогнепальної нарізної мисливської зброї від 28.02.2023 р.; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо продовження строку дії дозволу на право зберігання, носіння вогнепальної нарізної мисливської зброї від 28.02.2023 р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

На виконання вказаного рішення Сумським окружним адміністративним судом 30.11.2023 р. видано виконавчий лист у справі № 480/4384/23 про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо продовження строку дії дозволу на право зберігання, носіння вогнепальної нарізної мисливської зброї від 28.02.2023 р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Рішенням СКОЗ ГУНП в Сумській області від 23.11.2023 р. № 154875 відмовлено у наданні дозволу на зберігання та носіння ОСОБА_1 зброї (карабіну моделі НОWА 1500, калібр 7,62х51, серійний номер НОМЕР_1 ).

Листом ГУНП в Сумській області від 24.11.2023 р. № 509/57/01-2023 повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до пункту 5.1 глави 5 розділу І Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 р. № 622, органи поліції не мають права видавати дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної зброї та бойових припасів до неї, пневматичної чи холодної зброї, пристроїв та патронів до них громадянам, а також проводити їх перереєстрацію в разі надходження від уповноваженого органу до УП ГУНП інформації про повідомлення такій особі про підозру або інформації про складення щодо такої особи повідомлення про підозру, що не вручене через невстановлення її місцезнаходження.

Заявник, вважаючи, що він добровільно виконав судове рішення, звернувся до суду із цією заявою.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, приймаючи рішення, на виконання рішення суду в цій справі за результатами повторного розгляду заяви ОСОБА_1 про продовження терміну дії дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї не врахував висновків суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 374 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Аналіз вищевказаної норми вказує, що однією з підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є добровільне виконання зобов`язань боржником або іншою особою за судовим рішенням.

Судовим розглядом встановлено, що постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Сумській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11.12.2023 р. відкрито виконавче провадження № 73563462 з виконання виконавчого листа № 480/4384/23, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.11.2023 р. про зобов`язання Головного управління Національної поліції в Сумській області в особі Сектору контролю за обігом зброї повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо продовження строку дії дозволу на право зберігання, носіння вогнепальної нарізної мисливської зброї від 28.02.2023 р., з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Із врахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідачем рішення суду не виконано, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 480/4384/23, виданого Сумським окружним адміністративним судом 30.11.2023 р.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329, 379, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 р. по справі № 480/4384/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді О.А. Спаскін Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 25.03.2024 року