Справа № 164/275/24
Суддя: Ониско Р. В.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/275/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Ониска Р.В.,

за участю: секретярів судових засідань Наумик Н.В., Шумік О.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника РТЦК та СП Похилої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що 24.10.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 складено постанову за справою про адміністративне правопорушення № 270, якою накладено на позивача штраф у сумі 5 100.00 грн. На підставі ч. 2 ст. 308 КУпAП у порядку примусового виконання постанови вирішено стягнути з позивача у порядку примусового виконання органами ДВС подвійний штраф у розмірі 10 200.00 грн.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд, скасувати постанову № 270 від 24.10.2023, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5 100 гривень.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні адміністративний позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що 06 жовтня 2023 року він поблизу магазину в с. Череваха Камінь-Каширського району Волинської області зустрівся з військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , які попросили його представитись. Він представився та пішов до магазину, а в подальшому через задній вихід залишив приміщення магазину. Просить не викликати в судове засідання інших працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як останні нададуть аналогічні покази як і свідок ОСОБА_3 .

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні, а також у поданому суду відзиві заперечувала щодо задоволення вище вказаного позову та пояснила, що про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено рекомендованим листом, який йому було відправлено за місцем проживання 11.10.2023.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він являється військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 і 06.10.2023 він разом з іншими військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули в с. Череваха для вручення повісток військовозобов`язаним. В них вже була оформлена належним чином з підписом в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 повістка на ім`я ОСОБА_1 . Біля магазину в с. Череваха вони зустріли молодого чоловіка та попросили його представитись та показати підтверджуючий документ. Чоловік представився ОСОБА_1 та на підтвердження подав водійське посвідчення. Йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 , нащо ОСОБА_1 відмовився від підпису та попросив зачекати його, так як у нього термінові справи у магазині, після чого пішов у магазин. Через деякий час вони зайшли у магазин, де з`ясувалось, що ОСОБА_1 залишив приміщення магазину через задній (господарський) вихід.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, взявши до уваги відзив представника відповідача та покази свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі № 520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Судом встановлені наступні обставини.

24.10.2023 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 складено постанову за справою про адміністративне правопорушення № 270, якою накладено на позивача ОСОБА_1 штраф у сумі 5 100.00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Окрім того згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

В судовому засіданні судом встановлено, що 06.10.2023 поблизу магазину с. Череваха Камінь-Каширського району Волинської області відбулась зустріч між ОСОБА_1 та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 , які встановили особу ОСОБА_1 та вручили останньому належним чином оформлену повістку про виклик, від отримання якої він відмовився. Після чого було складено акт відмови про отримання повістки за підписами трьох військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Позивачем ОСОБА_1 не подано доказів та не доведено, що військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_2 не було здійснено дій по врученню йому повістки та не спростовано факту відмови ним про отримання повістки від 06.10.2023, а навпаки він сам стверджує, що обманувши військовослужбовців зник з поля їх зору.

За даною повісткою громадин ОСОБА_1 09.10.2023 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 чим порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги п.10 ч.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де чітко вказано на зобов`язання військовозобов`язаних з`явитись за викликом в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Також в судовому засіданні встановлено, що 11.10.2023 Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 по місцю проживання ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 було направлено лист рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, про те повернутий за закінченням терміну зберігання. Розгляд справи відбувся 24.10.2023, тобто через тринадцять днів після відправлення повідомлення, що надало достатньо часу ОСОБА_1 для підготовки до розгляду справи. ОСОБА_1 не виявив бажання прийняти участі в розгляді справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Таким чином, на переконання суду, докази зі сторони представника відповідача у відзиві та в судовому засіданні є належними та допустимими в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Піддавати вказані докази сумніву у суду немає підстав, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та відтворюють фактичні обставини цієї справи.

Отже, сукупність вищенаведених доказів повністю спростовують доводи позивача про відсутність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, яке ставиться йому у провину.

Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні суд розцінює як спосіб уникнення ним від адміністративної відповідальності при накладенні адміністративного стягнення, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 286 КАС України, статтями 251, 280, 293 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_8 № 270 від 24.10.2023 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.