Справа № 497/2349/23
Суддя: Раца В. А.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 497/2349/23
Провадження № 2-адр/497/1/24
22.03.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Раца В.А.,
секретаря Божевої І.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Болграді, заяву адвоката Дізанова Максима Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі,-
28.02.2024 року до суду надійшла заява адвоката Дізанова М.Г., який підтвердив свої повноваження договором №02/23 про надання правничої допомоги від 25.10.2023 року, про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу (правову) допомогу адвоката у розмірі 4 600,00 грн.
Заяву обґрунтовує тим, що рішенням Болградського районного суду Одеської області від 21.02.2024 року позов задоволено. Заява про подання доказів понесених витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення суду по справі подавалася у судовому засіданні до закінчення судових дебатів у справі, тому представник позивача звертається до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення з цього питання.
В той саме день представником позивача ОСОБА_2 було подано заяву про уточнення вимог за заявою про ухвалення додаткового судового рішення, а саме просив окрім витрат на надання правничої допомоги стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.
27.02.2024 року, до подачі заяви про ухвалення додаткового рішення, на адресу суду надійшли додаткові пояснення представника відповідача - Воробйової А.О., в яких вона просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. Представник у поясненні зазначила, що не є обов`язковим для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань забезпечує ефективне. результативне і цільове використання бюджетних коштів, тому стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 600,00 грн. призведе до економічно необґрунтованих збитків державного бюджету. Хоча це пояснення було додане до основної справи, суд враховує їх при розгляді данної справи.
Позивач та його представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник у заяві про ухвалення додаткового рішення, просить розглянути справу за його відсутності.
Представник відповідача Державної служби України з питань безпеки на транспорті Воробйова А., яка підтвердила свої повноваження витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (самопредставництво) в судове засіадння не з`явилася, про час, дату та місце розгляду заяви була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталася.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення, у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Судом встановлено, що рішенням Болградського районного суду від 21.02.2024 року (повний текст рішення складено 29.02.2024 року) позов ОСОБА_1 задоволено, але не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Також до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом частин першої, третьої ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини першої ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина друга статті 134 КАС України).
Згідно частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, в обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 (представник ОСОБА_2 ) надав суду наступні докази судових витрат:
- договір №02/23 про надання правничої допомоги від 25.10.2023 року та додатку до нього де сторони обумовили вартість послуг: участь у судовому засіданні - 1000,00 грн., клопотання про залучення доказів - 800,00 грн., відзив, відповідь на відзив, пояснення по справі - 800,00 грн. (а.с.2-3, 4);
- акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.02.2024 року, відповідно до якого представник приймав участі у розгляді справи у трьох судових засіданнях від 25.10.2023 року, 30.11.2023 року, 21.02.2024 року, склав клопотання про залучення доказів від 25.10.2023 року та пояснення по справі від 30.10.2023 року, а тому загальна сума склала 4 600,00 грн. (а.с.5).
Проте представником позивача не долучено документів, що підтверджують сплату коштів за надання професійної правничої допомоги, зокрема квитанції, платіжного доручення тощо.
З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 висловила правову позицію, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Відтак, заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню, тільки в частині стягнення судового збору.
Отже, з урахуванням задоволених позовних вимог, суми підтверджених судових витрат, за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України безпеки на транспорті на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору у сумі 536,80 грн. Ця сума витрат доведена позивачем належними та допустимими доказами в повному обсязі, тому суд задовольняє ці позовні вимоги, та відмовляє у стягненні витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.132, 139, п. 3 ч. 1 ст.252, ч. 3 ст.252 КАС України, суд, -
Заяву адвоката Дізанова Максима Георгійовича в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №497/2349/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпеки на транспорті про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі - задовольнити частково.
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.А. Раца