Справа № 146/866/23
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 146/866/23

Головуючий у 1-й інстанції: Пилипчук О.В.

Суддя-доповідач: Залімський І. Г.

21 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Томашпільського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 25.04.2023 № 551 прийняту ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.02.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05.02.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що 12 квітня 2023 року позивачу було вручено повістку № 1565 з вимогою прибути 19 квітня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 проігнорував виклик і у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, і, таким чином не виконав свій законодавчий обов`язок передбачений у Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що підтверджується рапортом офіцера відділення рекрутингу та комплектування старшого лейтенанта ОСОБА_2 та витягом з книги протоколів ВЛК, де серед осіб, які пройшли ВЛК 19 квітня 2023 року відсутнє прізвище, ім`я та по-батькові позивача.

20 квітня 2023 року з метою притягнення до адміністративної відповідальності, офіцером рекрутингу та комплектування першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 в присутності позивача було складено протокол № 542 про вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП. Оскільки позивач відмовився підписувати протокол та надавати пояснення, ОСОБА_1 було зачитано даний протокол вголос та в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і повідомлено про те, що справа за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП буде розглядатись начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 25 квітня 2023 року о 09 годині 30 хвилин в кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім цього громадянину ОСОБА_1 було в усній формі зачитано ст. 63 Конституції України та права та обов`язки особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП. Копія протоколу № 542 була вручена позивачу, що підтверджується підписом та відміткою у протоколі. Враховуючи, що в протоколі була зазначена інформація щодо дати, часу та місця розгляду справи, слід зробити висновок, що позивач був належним чином повідомлений, що розгляд справи відбудеться 25 квітня 2023 року о 09 год. 30 хв. в кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 25 квітня 2023 року позивач не прибув, не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений, тому постанову № 551 від 25.04.2023 правомірно прийнято за відсутності позивача.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Зауважив, що йому повістку не вручено, оскільки про отримання повістки позивач не підписувався. Невідповідність підпису позивача, підпису проставленого у наданій відповідачем повістці підтверджена висновком експерта.

При складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення позивачу не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та не надано можливості користуватися такими правами.

Позивача належним чином не було повідомлено про розгляд справи чим порушено права позивача на участь у такому розгляді та свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі, просив вимоги, що в ній викладені, задовольнити.

Представник позивача заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Встановлено, що 12 квітня 2023 року групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , військовозобов`язаному громадянину молодшому лейтенанту ОСОБА_1 вручено повістку № 1565, відповідно до якої, 19 квітня 2023 року на 09:00 годину він повинен був прибути до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, з метою встановлення ступеня придатності до військової служби.

Згідно розписки № 1565, повістку на ім`я ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.04.2023 о 09:00, одержано 12.04.2023.

Відповідно до копії рапорта від 19.04.2023 складеного офіцером рекрутингу та комплектування першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 старшим лейтенантом ОСОБА_5 , військовозобов`язаний офіцер запасу ОСОБА_1 , який отримав повістку 12.04.2023 для уточнення облікових даних та проходження ВЛК, 19.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_6 та на ВЛК не з`явився, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав.

Згідно витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.03.2023 № 71 Про визначення посадових осіб, відповідальних за організацію та ведення адміністративних проваджень у структурних підрозділах ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою якісної організації виконання ІНФОРМАЦІЯ_7 повноважень, визначених ст. 235 КУпАП наказано: у першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідальними за своєчасне виявлення адміністративних правопорушень та складання протоколів про адміністративні правопорушення, для подання до розгляду ІНФОРМАЦІЯ_8 , щодо вирішення питання винесення постанови про притягнення винних до адміністративної відповідальності призначено: майора ОСОБА_6 , на час його відсутності - ОСОБА_7 , капітана ОСОБА_8 , на час його відсутності старшого солдата ОСОБА_9 , старшого лейтенанта ОСОБА_2 , на час його відсутності старшого сержанта ОСОБА_10 .

З метою притягнення до адміністративної відповідальності, 20 квітня 2023 року офіцером відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 , було складено протокол № 542 за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП, в якому зафіксовано, що 12 квітня 2023 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен був 19.04.2023 прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про необхідність з`явитися 19.04.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відрізним талоном про отримання повістки, проігнорував даний виклик та у зазначену дату не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , цим самим порушив абз.2 ч.10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

25.04.2023 ОСОБА_1 на розгляд справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, під час складання протоколу, в присутності свідків

25.04.2023, дослідивши матеріали справи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , підполковником ОСОБА_11 . Ліщиною було розглянуто адміністративну справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП за результатами розгляду якої прийнято постанову № 551 від 25.04.2023, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 3400 гривень.

Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу не вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 9:00 год 19.04.2023, оскільки про отримання повістки позивач не підписувався, невідповідність підпису позивача, підпису проставленого у наданій відповідачем повістці підтверджена висновком експерта.

При складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення позивачу не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та не надано можливості користуватися такими правами. Позивача належним чином не було повідомлено про розгляд справи чим порушено права позивача на участь у такому розгляді.

Колегія суддів не погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною третьою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Згідно із ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до п.2 ч.1 Правил № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до ст.ст. 7, 8 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності та ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

За правилами ч.ч. 2, 3, 4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених норм у контексті спірних правовідносин та доводів сторін свідчить, що для висновку щодо правомірності постанови від 25.04.2023 № 551 необхідно встановити наступні обставини:

- вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 19.04.2023 о 09:00;

- доведення до відома позивача інформації про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Щодо вручення позивачу повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , апеляційний суд зазначає, що матеріали справи містять розписку №1565 про отримання позивачем вказаної повістки на якій проставлено підпис у графі "особистий підпис громадянина".

Позивач стверджує, що не отримував вказаної повістки, відповідно підпис у графі "особистий підпис громадянина" розписку №1565 проставлено не ним.

При вирішенні питання чи належить вказаний підпис у графі "особистий підпис громадянина" розписки №1565 позивачу, суд першої інстанції поклався виключно на висновок експерта № СЕ -19/102-23-15798-ПЧ від 28.11.2023.

При цьому, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23-15798-ПЧ від 28.11.2023, відповісти на питання «Чи виконаний підпис в графі «особистий підпис громадянина» в розписці №1565 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_9 чи іншою особою?» не виявилося можливим тому, що при порівнянні підпису в розписці та зразків підписів ОСОБА_1 не встановлено певного комплексу ідентифікаційних ознака, які були б достатні для будь-якого певного (позитивного або негативного) висновку. Це пояснюється тим, що досліджуваний підпис відрізняється від зразків підписів порівнюваної особи за загальним виглядом, транскрипцією, темпом, координацією рухів, елементи досліджуваного підпису не співставні з елементами підписів ОСОБА_1 , які надані в якості зразків.

Тобто, вказаний висновок експерта на свідчить про те, що підпис у графі "особистий підпис громадянина" розписки №1565 не проставлений позивачем.

Крім того, колегія суддів зауважує, що підпис у графі "особистий підпис громадянина" розписки №1565 візуально подібний підпису позивача, який проставлено на сторінці 3 паспорта громадянина України ОСОБА_1 АВ638692 у зв`язку із заміною фотографії у паспорті при досягненні 25 років.

Водночас, на дослідження експерту надані експериментальні зразки підпису позивача, відібрані 11.08.2023 в приміщенні Томашпільського районного суду Вінницької області, які візуально подібні підпису, який проставлено на сторінці 1 паспорта громадянина України ОСОБА_1 АВ638692 під час отримання паспорта позивача.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ст.75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч.1 ст.108 КАС України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Оскільки підпис позивача на сторінці 3 паспорта громадянина України об`єктивно більш актуальний за його підпис на сторінці 1 паспорта громадянина України, колегія суддів вважає, що на дослідження експерта надано не співставні зразки підписів ОСОБА_1 . Дана обставина у сукупністю із нечіткістю та неоднозначністю висновку експерта, не дозволяє розцінювати висновок експерта № СЕ-19/102-23-15798-ПЧ від 28.11.2023 як беззаперечно достовірний доказ того, що підпис у графі "особистий підпис громадянина" розписки №1565 не проставлений позивачем.

Надані позивачем зразки його підпису у вільній формі судом не взяті до уваги, адже відсутні докази того, що такі зразки виконані поза зв`язком зі справою.

Відповідно до ч.1 ст.91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Апеляційний суд зауважує, що факт вручення позивачу 12.04.2023 повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 на 9:00 год 19.04.2023 підтвердив допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_12 , які діяв у групі оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка вручила ОСОБА_1 вручено повістку № 1565, та був присутній при врученні такої повістки.

ОСОБА_12 попереджено про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачу вручено вказану повістку № 1565.

Доказів прибуття позивачем до ІНФОРМАЦІЯ_4 19.04.2023 о на 9:00 матеріали справи не містять. що свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

Встановлено, що з метою притягнення до адміністративної відповідальності, 20.04.2023 офіцером відділення рекрутингу та комплектування першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшим лейтенантом ОСОБА_2 , у присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , було складено протокол № 542 за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210-1 КУпАП.

У вказаному протоколі вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб.№21 ІНФОРМАЦІЯ_4 25.04.2023 о 09:30.

Також у протоколі містяться власноручно записані пояснення позивача про те, що положення ст.63 Конституції України йому доведені та зрозумілі, однак він вважає, що повістка складена незаконно, невстановленими особами та особисто позивачу не вручалась.

Крім того, протокол містить підтвердження позивача про отримання копію протоколу.

У зв`язку із отриманням позивачем копії протоколу № 542, колегія суддів вважає, що позивачу було відомо про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб.№21 ІНФОРМАЦІЯ_4 25.04.2023 о 09:30.

Також дана обставина підтверджується допитаним апеляційний судом у якості свідка ОСОБА_2 .

З урахуванням наведеного апеляційний суд не погоджується із доводами позивача про те, що йому не було роз`яснено права передбачені ст. 63 Конституції України, не надано можливості користуватися такими правами, а також належним чином не було повідомлено про розгляд справи чим порушено права позивача на участь у такому розгляді та свідчить про протиправність оскаржуваної постанови.

Відтак, відповідач правомірно розглянув справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача щодо позивача та за результатом такого розгляду прийняв законну та обґрунтовану постанову від 25.04.2023 № 551 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповідності із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

За приписами ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд, керуючись вказаними положеннями статті 139 КАС України, виходить з того, що судове рішення ухвалено на користь суб`єкта владних повноважень, яким не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, у зв`язку із чим судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Томашпільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.