Справа № 240/22575/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/22575/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у перерахунку її пенсії, на підставі заяви від 27.06.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з 27.06.2023, провести перерахунок її пенсії на підставі архівної довідки від 14.06.2023 №068-068/В-696-1389 виданої Державним архівом м. Києва.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що завернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1) із заявою про перерахунок пенсії відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із врахуванням довідки про заробітну плату №068-068/5-696-1389 від 14.06.2023 за період з січня 1994 року по грудень 1998 року, однак отримала відмову у перерахунку пенсії, мотивовану тим, що у поданій довідці особисті дані, зокрема, ім`я зазначене російською мовою " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним " ОСОБА_1 ". Позивачка вважає, що подані документи підтверджують факт її трудової діяльності у період з січня 1994 року по грудень 1998 року, а допущені відповідальним працівником неточності у написанні її імені, не можуть бути підставою для обмеження в реалізації її конституційного права на соціальний захист і відповідно, на перерахунок пенсії з урахуванням заробітної плати зазначеної у поданій довідці.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

15.09.2023 від представника відповідача 1 до суду надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність. Зауважує, що надана позивачкою довідка про заробітну плату за період з січня 1994 року по грудень 1998 року, яка видана Державним архівом м.Києва має бути підтверджена первинними документами. Крім того, архівна довідка видана на ім`я " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним.

Разом із відзивом на позов від представника відповідача 1 надійшло клопотання про залучення співвідповідача у справі, яке ухвалою суду від 22.01.2024 задоволено, залучено до участі у даній справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

13.03.2024 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач 2, Управління) надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами, а тому не може бути врахована. Просить залучити до участі у справі Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, як співвідповідача у справі, оскільки позивачка перебуває на обліку та одержує пенсію за віком саме в цьому управлінні.

Щодо викладеного у прохальній частині відзиву клопотання про залучення співвідповідача, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем 2, у порушення положення статей 166, 167 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) подане клопотання не викладено окремим письмовим документом із дотриманням вимог, визначених статтею 167 КАС України. Викладення відповідачем 2 у прохальній частині відзиву інших клопотань не передбачено чинними нормами процесуального законодавства та суперечить вимогам статей 162, 164 КАС України. При цьому, недотримання суб`єктом владних повноважень чинних норм процесуального законодавства при поданні заяв по суті справи не має впливати на неналежне виконання стороною у справі своїх процесуальних обов`язків. Суд також звертає увагу відповідача, що недотримання суб`єктом владних повноважень норм процесуального законодавства при поданні відзиву на адміністративний позов, інших заяв та клопотань має наслідком застосування судом положень частини 2 статті 167 КАС України в частині повернення таких заяв по суті справи та інших клопотань без розгляду.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи представника відповідача 2 про залучення до розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві, як співвідповідача.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку №22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку №22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно пункту 4.10 розділу ІV Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Отже після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тобто фактично Порядок №22-1 визначає, що будь-який структурний підрозділ пенсійного органу наділений повноваженням призначати пенсію. Проте після прийняття заяви та документів орган, що розглядає такі документи та приймає рішення визначається за принципом екстериторіальності. Натомість вказаний Порядок не визначає, який саме структурний підрозділ пенсійного органу зобов`язаний призначити пенсію на виконання судового рішення, тобто виконати рішення суду.

При цьому слід врахувати, що позивачка подала заяву про перерахунок пенсії до відповідача 1, а рішення про відмову прийняв орган, який визначений за принципом екстериторіальності - відповідач 2.

Положеннями ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.

Встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву до відповідача 1 про перерахунок її пенсійного забезпечення відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-IV), враховуючи довідку про заробітну плату 3068-068/Б-696-1389 від 14.06.2023.

Як стверджує представник відповідача 1, після реєстрації заяви позивачки та сканування копій документів засобами програмного забезпечення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області розглянуто подану заяву за принципом екстериторіальності. За результатами розгляду заяви прийнято рішення №26676/03-16 від 30.06.2023 про відмову у перерахунку пенсії з підстав відсутності підтверджуючих документів, на підставі яких складено довідку про заробітну плату 3068-068/Б-696-1389 від 14.06.2023, а також у зв`язку із зазначенням у ній варіанту імені позивачки російською мовою, яке не відповідає даним російського варіанта паспорту.

Про зміст рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 07.07.2023 відповідач 1 повідомив позивачку.

ОСОБА_1 не погоджується із рішенням про відмову у здійсненні перерахунку її пенсії з врахуванням довідки про заробітну плату №3068-068/Б-696-1389 від 14.06.2023 та вважає, що така довідка містить інформацію про заробітну плату за 1994-1998 роки, яку отримано саме із документів переданих на зберігання від Відкритого акціонерного товариства "Ластівка" (далі - ВАТ "Ластівка"). Вважає, що вказані документи підтверджують факт її трудової діяльності у вказаний період, а не іншої особи, що дає підстави для висновку про наявність помилки у написанні її імені. Зауважує, що ім`я російською мовою " ОСОБА_1 " та " ОСОБА_1 " по суті є формами написання одного імені, що є загальновідомою обставиною.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон №1058-IV.

Статтею 8 Закону №1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частина 3 статті 4 Закону №1058-IV передбачає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Закон №1058-IV відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (ч.1 ст.5 Закону №1058-IV).

Положеннями абз.1 ч.1 ст.40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.5 ст.40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи. Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію(ч.3 ст.44 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч.2 ст.44 Закону №1058-IV призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

За положеннями п.2 ч.1 ст.64 Закону №1058-IV виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати.

У контексті викладених норм, суд дійшов висновку, що Пенсійний орган має право на проведення планових та позапланових перевірок з метою перевірки інформації, викладеної у документах поданих особою, з метою призначення/перерахунку пенсійного забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем 2 прийнято рішення про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, враховуючи довідку про заробітну плату №068-068/5-696-1389 від 14.06.2023 на підставі відсутності підтверджуючих документів щодо інформації викладеної у ній. При цьому, слід зауважити, що матеріали справи не містять інформації з приводу проведення органами Пенсійного фонду передбачених законодавством будь-яких перевірок, вчинення дій стосовно перевірки інформації, викладеної у архівній довідці про заробітну плату позивачки, направлення запитів у відповідні органи, тощо, а тому доводи про відсутність первинних документів суд до уваги не приймає.

Крім того, вирішуючи спір по суті, суд також зважає на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11.11.2020 у справі №677/831/17, про те, що орган який призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. При цьому витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом Пенсійного органу.

Натомість, Управління, маючи низку повноважень, визначених ч. 1 ст. 64 Закону №1058-IV, жодних дій, спрямованих на дотримання конституційного права позивачки щодо отримання належного пенсійного забезпечення, не вчинило. У матеріалах справи відсутня інформація про направлення відповідачем 2 запитів до відповідних органів або архівних установ про надання підтверджуючих документів. У той час, як підставою для прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії слугував факт відсутності підтверджуючих документів щодо інформації, викладеної у довідці про заробітну плату №068-068/5-696-1389 від 14.06.2023. Тобто, відповідачем 2 покладено весь тягар відповідальності на позивачку. Однак, суд наголошує, що позивачка не має нести такий тягар, чи зазнавати негативних наслідків, через бездіяльність органів Пенсійного фонду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подані позивачкою документи не викликають сумнівів щодо розміру отриманої позивачкою заробітної плати вказаної у довідці Державного архіву м.Києва №068-068/Б-696-1389 від 14.06.2023. Як свідчить зміст такої довідки, в переданих на зберігання до Державного архіву м.Києва документах ВАТ "Ластівка" в особових рахунках робітників і службовців по заробітній платі за 1994-1998 рр. містяться відомості про " ОСОБА_1 " (мовою оригіналу), яка одержувала заробітну плату у період з січня 1994 року по грудень 1998 року.

Вказана довідка оформлена на підставі особових рахунків робітників і службовців по заробітній платі за 1994-1998 рр. ВАТ "Ластівка", платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату по місяцях у межах кожного року, в грошових одиницях, що діяли в період, за який витребовується інформація. Державним архівом м.Києва при оформленні довідки взято за основу дані наведені у таблиця за графою "итого начислено" (мовою оригіналу), на підставі: Ф. Д-17,оп. 1-л, спр.1021, арк.16; спр.1105, арк.6; спр.1133, арк.25; спр.1164, арк.21 ( 154-166); спр.1181, арк.20 (181-193).

Отже, подана позивачкою архівна довідка про заробітну плату містить посилання на документи на підставі яких така складена, підписана посадовими особами Державного архіву та скріплена відповідною печаткою, будь-яких інших обставин, які б спростовували викладену у такій інформацію, судом під час розгляду справи встановлено не було, відповідачами до матеріалів справи не долучено.

Крім того, відповідачі звертають увагу суду, що архівна довідка видана на ім`я " ОСОБА_1 ", що не відповідає паспортним даним. При цьому, слід звернути увагу, що довідка про заробітну плату видана архівною установою за запитом позивачки, на її ім`я, а зазначене у ній ім`я " ОСОБА_1 " є лише формою написання такого імені на російській мові, що не свідчить про наявність будь-якої помилки. Разом з тим у паспорті громадянина України, серії НОМЕР_2, виданого Шевченківським РУ ГУ МВС України в м.Києві 01.03.2002, позивачка записана як ОСОБА_1 .

Трудова книжка складена на " ОСОБА_1 " та містить відомості про трудову діяльність у Київському виробничому швейному об`єднанні ім.Смірнова-Ласточкина (перейменованого у ВАТ "Ластівка") у період з 01.09.1980 по 09.10.2002, тобто період який охоплює 1994-1998 рр.

Тобто, трудова книжка позивачки, копія якої наявна в матеріалах справи, в розділі "Відомості про роботу" містить чітко викладені в хронологічному порядку періоди роботи у ВАТ "Ластівка", отримані розряди швачки, наявний підпис посадової особи відділу кадрів та відтиск печатки підприємства.

Отже, слід зауважити, що ім`я позивачки зазначене в трудовій книжці (на російській мові " ОСОБА_1 "), відповідає імені зазначеному у паспорті позивачки " ОСОБА_1 ", а тому наявні розбіжності між відомостями зазначеними в архівній довідці та паспорті, на думку суду, не можуть бути підставою для прийняття рішення про відмову у здійсненні перерахунку її пенсії. Допущена посадовою особою підприємства при подані документів до архіву описка у написанні імені позивачки, не може слугувати виникненню спірних правовідносин щодо її трудової діяльності та розміру отриманої заробітної плати з 1994 по 1998 рр., а тому суд не приймає до уваги такі твердження відповідачів.

У доповнення вищевказаному, слід зауважити, що позивачка не має нести відповідальність, чи зазнавати негативних наслідків, через порушення посадовими особами відповідних органів здійсненого перекладу імені позивачки. Право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення документації на підприємстві, а тому допущена описка посадовою особою підприємства у зазначеному імені позивачки, не може бути підставою для неврахування отриманої нею заробітної плати, зазначеної у архівній довідці та позбавлення її конституційного права на соціальний захист при вирішенні питань з перерахунку пенсії позивачки.

Відтак, вказані відповідачем 2 підстави, які слугували для прийняття рішення про відмову у перерахунку пенсії позивачки, не можуть впливати на таке право, а тому прийняте рішення є протиправним.

Суд також зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових.

Перевіряючи обґрунтованість та законність дій та рішень суб`єкта владних повноважень, суд враховує наведене нормативне регулювання та вимоги частини 2 статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Суд також враховує встановлений ст.3 Конституції України, ст. 6 КАС України принцип верховенства права, який в адміністративному судочинстві зобов`язує суд надавати законам та іншим нормативно-правовим актам тлумачення у спосіб, який забезпечує пріоритет прав людини при вирішенні справи. Тлумачення законів та нормативно-правових актів не може спричиняти несправедливих обмежень прав людини.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Суд акцентує увагу на приписах ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1 ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1, 2 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, прийняте рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України у Київській області є немотивованим і протиправним, оскільки прийняте без перевірки усіх поданих позивачем документів до заяви про перерахунок пенсії, та з формальних підстав.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, шляхом визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області з 27.06.2023, провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державного архіву м. Києва про заробітну плату №068-068/В-696-1389 від 14.06.2023, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Питання про розподіл судових витрат здійснюється судом відповідно до ст.134 КАС України, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (вул.Варшавська, 3Б, смт.Макарів, Київська обл. 08001, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області з 27.06.2023 провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , на підставі довідки Державного архіву м. Києва про заробітну плату №068-068/В-696-1389 від 14.06.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області сплачений судовий збір в розмірі 1000 (одна тисяча ) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 25 березня 2024 р.