Справа № 480/10447/23
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа №480/10447/23

адміністративне провадження № К/990/9744/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Жука А.В., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року у справі №480/10447/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання протиправним і скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якому просив:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07 вересня 2023 року № 359 о/с в частині переміщення його на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити позивача на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь позивача грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання нижче оплачуваної роботи з 07 вересня 2023 року по день фактичного поновлення на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07 вересня 2023 року № 359о/с в частині переміщення ОСОБА_1 на посаду оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти особи відділу кримінальної поліції Сумського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області, звільнивши з посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 різницю в грошовому забезпеченні, яке він отримував до видання наказу від 07 вересня 2023 року №359о/с на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Конотопського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року скасовано рішення суду першої інстанції та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

13 березня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2023 року у справі №480/10447/23.

За правилами частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Заявник, посилаючись на положення пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначає про неврахування судом апеляційної інстанції висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 420/5192/18, від 11 серпня 2020 року у справі № 620/2624/19, від 30 червня 2021 року у справі № 620/1190/20, від 29 вересня 2021 року у справі № 240/20512/20, від 30 вересня 2021 року у справі №640/20160/18, від 26 січня 2021 року у справі № 826/10785/17, від 23 червня 2021 року у справі №240/14986/20, від 28 грудня 2021 року у справі №400/3525/19, від 12 травня 2022 року у справі №400/2741/19 щодо необхідності застосування до працівників поліції приписів статті 32 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у випадку їхнього переміщення (переведення) на службу в іншу місцевість.

Предметом спору в цій справі є правомірність переміщення поліцейського на службу в іншу місцевість без його згоди.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Переглядаючи та скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, викладені у його постанові від 25 травня 2023 року у справі №620/3663/19, в якій Суд зауважив, що усталеною є практика Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір. Разом з тим, зміни в спеціальному законодавстві з питань проходження служби в поліції, що відбулися з 01 травня 2022 року на підставі Закону України від 15 березня 2022 року № 2123-IX №2123-IX «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану», виключили можливість субсидіарного застосування норм трудового законодавства до регулювання порядку переміщення поліцейських, усунувши таким чином неоднозначне застосування відповідних норм права у подібних правовідносинах. Отож після 01 травня 2022 року законодавчо врегульовані спірні питання щодо переміщення поліцейських по службі, а тому відсутні обґрунтовані підстави щодо застосування при вирішенні даного спору правових норм КЗпП України. З огляду на вказану правову позицію Верховного Суду суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Ураховуючи викладене, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що посилання скаржником на вищевказані висновки Верховного Суду щодо застосування статті 32 КЗпП України у подібних правовідносинах є безпідставними та необґрунтованими.

ОСОБА_1 не обґрунтовує необхідність відступу від такої правової позиції та Суд підстав для відступу у цій справі не вбачає.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Інші доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, що відповідають висновкам Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження

Керуючись статтями 248, 333, 355, 359 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 29 лютого 2024 року в адміністративній справі №480/10447/23.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк