Справа № 400/10840/21
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/10840/21

Головуючий в 1 інстанції: Мельник О.М. Дата і місце ухвалення: 22.12.2023р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі Кавчак К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Южноукраїнської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 28.10.2021р. №713 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (три торгові павільйони) за адресою: АДРЕСА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона є власником нежитлової будівлі торгівельного павільйону з автобусною зупинкою загальною площею 198 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Земельну ділянку під відповідним об`єктом нерухомості площею 0,0129 га у листопаді 2004 року надано виконкомом Южноукраїнської міської ради ФОП ОСОБА_1 в довгострокову оренду. Для приведення у відповідність земельних відносин позивач 18.10.2021р. звернулася до міського голови із заявою щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в довгострокову оренду земельної ділянки площею 0,0160 га, яка фактично знаходиться під навісами, що перебувають у її власності. Однак, відповіді на свою заяву позивач не отримала, натомість Южноукраїнською міською радою прийнято рішення від 28.10.2021р. №713 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (три торгові павільйони) за адресою: АДРЕСА_1 ». Таке рішення ФОП ОСОБА_1 вважає незаконним та зазначає, що нерухоме майно, в т.ч. новостворений об`єкт будівництва, стосовно якого здійснена державна реєстрація права власності, набуває певного правового статусу і перебуває під захистом держави, яка офіційно визнала та підтвердила факт набуття речових прав на таке нерухоме майно.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 22.12.2023р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення її позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції не надав оцінку наданим позивачем доказам підтвердження права приватної власності ФОП ОСОБА_1 на весь об`єкт нежитлового комплексу торгівельного павільйону з автобусною зупинкою загальною площею 198,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, судом першої інстанції визнано право власності ФОП ОСОБА_1 на торгівельний кіоск з автобусною зупинкою площею 79,6 кв.м. (два торгівельних зали, дві кімнати для переодягання та два санвузли) і взагалі не досліджено та не надано правової оцінки доказам, які свідчать про існування правовстановлюючих документів на 198,0 кв.м. об`єкта нерухомості.

Також, апелянт посилається на те, що фактично в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції ставить під сумнів легітимність та законність рішень виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №132 від 28.02.2006р. «Про призначення державної приймальної комісії для прийняття в експлуатацію торговельного кіоску з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 », №192 від 29.03.2006р. «Про прийняття об`єкту в експлуатацію», а також акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 03.03.2006р. і, як наслідок, законність проведення державної реєстрації права власності.

Апелянт вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на те, що площа земельної ділянки, яка фактично використовується ФОП ОСОБА_1 , більша від земельної ділянки з кадастровим номером :13:001:0008, яку позивач орендує відповідно до договору оренди від 06.05.2015р., орієнтовно на 0,0058 га і розташовані тимчасові споруди виходять за межі орендованої земельної ділянки. Судом не прийнято до уваги, що ФОП ОСОБА_1 з 2020 року скеровано більше семи заяв про надання дозволу на розробку технічної документації та проекту землеустрою для приведення до законодавчо визначених умов користування земельною ділянкою, на якій знаходиться об`єкт власності позивача. Однак, міська рада відмовляла в задоволенні відповідних заяв.

Посилається апелянт і на те, що реконструкція та поліпшення об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , не передбачали земельних та будівельних робіт, а зводилися лише до обшивки навісів сендвіч панелями, що б надавало зручності мешканцям міста очікувати громадський транспорт в затишному місці від поривистих вітрів та природних опадів.

В обґрунтування своїх доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального права ФОП ОСОБА_1 зазначає, що її не було належним чином повідомлено судом про дату, час та місце судового розгляду справи, чим фактично відмовлено у доступі до правосуддя, порушено засади гласності та відкритості судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, апелянта та представника апелянта, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, 26.11.2004р. виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради рішенням №855 погодив проект землеустрою щодо відведення суб`єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1 земельної ділянки загальною площею 0,0129 га в довгострокову оренду терміном 10 років для комерційного використання під розміщення та обслуговування торгівельного кіоску в комплексі з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 , за рахунок забудованих земель (під проходами, проїздами, площадками) міської ради в межах міста Южноукраїнськ, Миколаївської області. (т.І а.с.13)

Вказане рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 26.11.2004р. №855 затверджено рішенням Южноукраїнської міської ради від 26.01.2005р. №406. (т.І а.с.14)

14.04.2005р. між ФОП ОСОБА_1 та Южноукраїнською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,0129 га, строком на 10 років. За умовами вказаного договору земельна ділянка передана в оренду для розміщення торговельного кіоску в комплексі з автобусною зупинкою; проведення капітального ремонту, нове будівництво проводяться після отримання відповідних дозволів. (т.І а.с.15-16)

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №157 від 22.03.2005р. дозволено підприємцю ОСОБА_1 здійснити будівництво торгівельного кіоску з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 шляхом затвердження проектної документації, виконаної фахівцями ППКП «Алтин Омір». (т.І а.с.59)

25.04.2005р. відділ архітектури Южноукраїнської міської ради видав позивачу дозвіл на виконання будівельних робіт №6. (т.І а.с.60)

Після закінчення будівництва виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради рішенням №132 від 28.02.2006р. призначив державну приймальну комісію для прийняття в експлуатацію торговельного кіоску з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 . (т.І а.с.61)

03.03.2006р. державною приймальною комісією складено акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об`єкта. (т.І а.с.62-63)

Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради рішенням №192 від 29.03.2006р. прийняв об`єкт в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - торговельний кіоск з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 та затвердив акт державної приймальної комісії з показниками від 03.03.2006р.:

загальна площа 79,6 кв.м.

торгівельна площа 68,2 кв.м. (т.І а.с.64)

На введений в експлуатацію об`єкт 21.03.2006р. виготовлено технічний паспорт, в якому зафіксовано основні фізичні параметри, де наявні три піднавіси. Зазначено, що всього під застройкою 198,0 кв.м. (т.І а.с.67-73)

30.03.2006р. виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради видав ФОП ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на торгівельний кіоск з автобусною зупинкою площею 79,6 кв.м. (два торгівельних зала, дві кімнати для переодягання та два санвузли). (т.І а.с.76)

19.04.2006р. рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №254 «торговельний кіоск з автобусною зупинкою» було перейменовано у «торгівельний павільйон з автобусною зупинкою». (т.І а.с.66)

30.08.2006р. Южноукраїнська міська рада рішенням №56 присвоїла поштову адресу торгівельному павільйону з автобусною зупинкою - АДРЕСА_2 . (т.І а.с.74-75)

26.02.2014р. за позивачем зареєстровано право власності на нежитлову будівлю торгівельний павільйон загальною площею 79,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 26.02.2024р., індексний номер 11214960. (т.І а.с. 77)

Рішенням Южноукраїнської міської ради №1508 від 26.03.2015р. поновлено договір оренди земельної ділянки від 14.04.2005р. (зареєстрований 25.04.2005р. за №42), укладений між міською радою та ФОП ОСОБА_1 під розміщення та обслуговування нежитлової будівлі, торговельного кіоску з автобусною зупинкою на АДРЕСА_1 , шляхом укладення договору оренди строком на 10 років. (т.І а.с.17)

На підставі вказаного рішення 06.05.2015р. між Южноукраїнською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, за яким позивачу передано в оренду земельну ділянку по АДРЕСА_2 , кадастровий номер :13:001:0008, загальною площею 0,0129 га. Договір укладено терміном на 10 років. (т.І а.с.18-19)

Право оренди земельної ділянки зареєстровано за позивачем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 21226639 від 12.05.2015р. (т.І а.с.24)

22.01.2021р. Управлінням екології, охорони навколишнього середовища та земельних відносин Южноукраїнської міської ради, з метою перевірки дотримання законодавства у сфері контролю за станом використання земель, проведено робочу перевірку земельної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом робочої перевірки від 22.01.2021р. встановлено, що в межах земельної ділянки орієнтовною площею 0,0187 га здійснюється нове будівництво без правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Площа земельної ділянки, яка фактично використовується, більша від земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0008, яку позивач орендує відповідно до договору оренди від 06.05.2015р., орієнтовно на 0,0058 га і розташовані тимчасові споруди виходять за межі орендованої земельної ділянки. (т.І а.с.195)

Згідно Акту обстеження земельної ділянки від 13.08.2021р. площа земельної ділянки, яка фактично використовується, більша від земельної ділянки кадастровий номер :13:001:0008, яку позивач орендує відповідно до договору оренди від 06.05.2015р., орієнтовно на 0,0079 га і розташовані тимчасові споруди виходять за межі орендованої земельної ділянки. (т.І а.с.196)

ОСОБА_1 до 23.03.2021р. не зверталася до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради та/або відділу містобудування та архітектури Южноуукраїнської міської ради із заявою про можливість розміщення тимчасових споруд за вказаною адресою, паспорти прив`язки не видавалися.

На заяву ОСОБА_1 про видачу паспорту прив`язки від 23.03.2021р. №180 виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради листом від 06.04.2021р. №12/02-34/1018 відмовив у його видачі з посиланням на дію мораторію на розміщення тимчасових споруд, що введений рішенням Южноукраїнської міської ради від 19.04.2018р. Також, позивача повідомлено про наявність рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №223 від 18.02.2021р. «Про подання позову до суду про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки на проспекті Незалежності та знесення самочинного будівництва об`єкту незаконної реконструкції зупиночного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ». (т.ІІ а.с.56)

На заяву ОСОБА_1 про видачу паспорту прив`язки від 20.04.2021р. №290 виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради листом від 26.04.2021р. №12/02-34/1238 відмовив в видачі паспорту прив`язки, у зв`язку з тим, що розміщення тимчасової споруди порушує червоні лінії всупереч ст.18 Закону України «Про автомобільні дороги» та суперечить вимогам мораторію, введеного рішенням Южноукраїнської міської ради від 19.04.2018р. (т.ІІ а.с.57)

З відповідними заявами щодо видачі паспорту прив`язки ОСОБА_1 зверталася до виконкому 19.04.2021р., 20.04.2021р. та 21.04.2021р., а також просила скасувати рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №223 від 18.02.2021р.

26.04.2021р. за №12/02-34/1249 виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради надано відповідь про відмову в задоволенні заяв ОСОБА_1 . Зазначено, що межі вулиці за її шириною визначаються «червоними лініями». Розташування будь-яких об`єктів, будівель, споруд або їх частин у межах «червоних ліній» вулиці не допускається в силу ст. 18 Закону України «Про автомобільні дороги». Червоні лінії вулиць визначаються в містобудівній документації (генеральні плани населених пунктів, плани зонування, детальні плани території). Ширина проспекту Незалежності у червоних лініях, відповідно до затвердженого Генерального плану міста, становить 45 м., тому для дотримання межі червоної лінії необхідно відкладати по 12.50 м. від краю проїзної частини проспекту Незалежності по обидві сторони. Відтак, запропонований об`єкт підприємницької діяльності «попадає в червоні лінії», що суперечить будівельним нормам. До того ж, є чинним рішення Южноукраїнської міської ради від 19.04.2018р. №1103 «Про введення мораторію на забудову, встановлення тимчасових споруд та малих архітектурних форм на АДРЕСА_3 ». Також, ОСОБА_1 запропоновано в термін до 15.06.2021р. добровільно звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на проспекті Незалежності, демонтувати об`єкт незаконної реконструкції зупиночного комплексу «Альянс» та відновити благоустрій даної території. (т.ІІ а.с.58-59)

На всі подальші звернення ФОП ОСОБА_1 від 21.05.2021р. №370, від 17.06.2021р. №134-с, від 04.08.2021р. №651, від 15.09.2021р. №967 відповідачем відмовлено у видачі паспорту прив`язки листами від 16.06.2021р. №12/02-34/1940, від 02.07.2021р. №12/02-34/2151, від 12.08.2021р. №12/02-34/2594, від 22.09.2021р. №17/02-34/3001. (т.ІІ а.с.60-63)

18.10.2021р. ОСОБА_1 звернулася до Южноукраїнського міського голови, через ЦНАП, із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 0,01607 га за адресою: АДРЕСА_1 , під розміщення та обслуговування торгівельних павільйонів, терміном на 10 років. (т.І а.с.78)

28.10.2021р. Южноукраїнською міською радою Миколаївської області прийнято рішення №713 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (три торгові павільйони) за адресою: АДРЕСА_1 ». У вказаному рішенні зазначено, що листом виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради від 26.04.2021р. №12/02-34/1249 підприємцю ОСОБА_1 був встановлений термін до 15.06.2021р. для демонтажу самовільно розміщених тимчасових споруд, однак остання добровільно демонтаж не здійснила. (т.ІІ а.с.102-103)

Не погоджуючись з правомірністю рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.10.2021р. №713 ФОП ОСОБА_1 оскаржила його в судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи відповідача про те, що будівництво тимчасових споруд здійснювалось без паспортів прив`язки, без погодження на площі 0,0079 га земельної ділянки, що належить Южноукраїнській міській територіальній громаді. Зазначене, за висновками суду, свідчить про самовільне розміщення ФОП ОСОБА_1 тимчасових споруд та порушення позивачем вимог законів України «Про благоустрій населених пунктів», «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про автомобільні дороги».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно підпункту 7 пункту «а» частини першої статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Статтею 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» від 06.09.2005р. №2807-IV (далі Закон №2807-IV) визначено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 10 Закону №2807-IV до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить: затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів; затвердження правил благоустрою територій населених пунктів.

Приписами частини 1 статті 13 Закону №2807-IV передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування: парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам`ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші); пам`ятки культурної та історичної спадщини; майдани, площі, бульвари, проспекти; вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки; пляжі; кладовища; інші території загального користування.

На об`єктах благоустрою забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо (п.5 ч.1 ст.16 Закону №2807-IV).

Відповідно до ч.4 ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання ст.28 Закону №3038-VI Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21.10.2011р. №244 затвердило Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (далі Порядок №244)

Відповідно до визначення, наведеного в пункті 1.3 Порядку №244, тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі-ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (п.2.1 Порядку №244).

В свою чергу, згідно п.1.4 цього ж Порядку, паспорт прив`язки ТС - це комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності.

Відповідно до п.2.29, п.2.30 Порядку №244 у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу. Розміщення ТС самовільно забороняється.

Рішенням Южноукраїнської міської ради від 25.06.2020р. №1919 затверджено Правила благоустрою, забезпечення чистоти і порядку на території міста обласного значення Южноукраїнська, пунктом 3 розділу ІІІ яких передбачено, що на об`єктах благоустрою, серед іншого, забороняється самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п.2 розділу VIII Правил благоустрою проектування, розміщення, будівництво та встановлення малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення (кіоски, павільйони, побутові приміщення та інші) виконується згідно з чинним законодавством.

Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Южноукраїнська Миколаївської області затверджено рішенням Южноукраїнської міської ради від 28.01.2016р. №73 (зі змінами, внесеними рішенням від 23.03.2017р. №585).

Пунктом 3.1 вказаного Порядку передбачено, що тимчасова споруда підлягає демонтажу, а відповідна земельна ділянка приведенню у належний стан з відновленням її благоустрою у разі, серед іншого, відсутності паспорта прив`язки, самовільного розміщення ТС.

Відповідно до п.3.2 Порядку №73 підставою для проведення демонтажу ТС є рішення Южноукраїнської міської ради про демонтаж ТС. В рішенні повинно бути зазначено місце розташування ТС, відомості про власників (користувачів) ТС (якщо вони відомі), з визначенням для власників (користувачів) строку добровільного демонтажу, який становить тридцять робочих днів, та вимогою про приведення земельної ділянки в належний стан з відновленням її благоустрою. Строк для виконання, встановлений у рішенні розпочинається з моменту опублікування відповідного оголошення в газеті «Контакт» та на офіційному сайті міста Южноукраїнська.

Витяг з рішення Южноукраїнської міської ради про демонтаж ТС впродовж п`яти робочих днів з моменту його прийняття (якщо власник, користувач відомий) надсилається власнику (користувачу) ТС рекомендованим листом з повідомленням про вручення або надається під розписку. (п.3.5 Порядку)

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави колегії суддів дійти висновку про те, встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності здійснюється лише за наявності і на підставі паспорта прив`язки, виданого конкретній особі (замовнику), який має намір встановити таку споруду. Встановлення ж тимчасових споруд без такого документа забороняється законом і вважається самовільним розміщенням цих споруд, порушує благоустрій населених пунктів, організація і контроль за станом якого здійснюється органами місцевого самоврядування згідно з наявними у них повноваженнями у цій сфері, зокрема, відповідними радами і їх виконавчими органами.

При цьому, демонтажу підлягають лише самочинно зведені тимчасові споруди у тому випадку, якщо власник такої споруди самостійно не демонтував споруду у встановлений у строк або якщо власник невідомий.

Як вже зазначалося колегією суддів, влаштування ОСОБА_1 тимчасових споруд без відповідних дозвільних документів за адресою: АДРЕСА_1 встановлено Управлінням екології, охорони навколишнього середовища та земельних відносин Южноукраїнської міської ради в січні 2021 року, що зафіксовано актом робочої перевірки від 22.01.2021р.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вперше із заявою про видачу паспорту прив`язки ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради 23.03.2021р., на що отримала відмову.

В подальшому позивач неодноразово зверталася з відповідними заявами про видачу паспорту прив`язки (від 19.04.2021р., 20.04.2021р., 21.04.2021р., 21.05.2021р., 17.06.2021р., 04.08.2021р., 15.09.2021р.), які також залишено без задоволення.

Колегія суддів не надає правову оцінку діям виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради щодо відмови в задоволенні заяв ОСОБА_1 у видачі паспорту прив`язки, оскільки це виходить за межі предмету даного спору. При цьому, в матеріалах справи відсутні відомості щодо оскарження позивачем відмов уповноваженого органу у видачі їй паспорту прив`язки на встановлення тимчасової споруди.

Таким чином, як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_1 , без отримання у встановленому порядку паспорту прив`язки, самовільно розпочала будівництво ТС без правовстановлюючих документів, з порушенням вимог Порядку розміщення тимчасових споруд, що у відповідності до п.2.29 Порядку №244 та п.3.2 Порядку №73 є підставою для демонтажу ТС за відповідним рішенням Южноукраїнської міської ради про демонтаж ТС.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апелянта на наявність у неї правовстановлюючих документів на 198,0 кв.м. об`єкта нерухомості. Матеріалами справи підтверджено лише право власності ФОП ОСОБА_1 на торгівельний кіоск з автобусною зупинкою (два торгівельних зали, дві кімнати для переодягання та два санвузли) площею 79,6 кв.м., а не площею 198,0 кв.м., як про це стверджує апелянт.

Колегія суддів критично ставиться до посилань апелянта на те, що фактично в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції ставить під сумнів легітимність та законність рішень виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради №132 від 28.02.2006р. «Про призначення державної приймальної комісії для прийняття в експлуатацію торговельного кіоску з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 », №192 від 29.03.2006р. «Про прийняття об`єкту в експлуатацію», а також акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 03.03.2006р. і, як наслідок, законність проведення державної реєстрації права власності.

Так, 03.03.2006р. державною приймальною комісією складено акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об`єкта загальною площею 79,6 кв.м. (т.І а.с.62-63)

Виконавчий комітет Южноукраїнської міської ради рішенням №192 від 29.03.2006р. прийняв об`єкт в експлуатацію закінчений будівництвом об`єкт - торговельний кіоск з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 та затвердив акт державної приймальної комісії з показниками від 03.03.2006р.: загальна площа 79,6 кв.м., торгівельна площа 68,2 кв.м. (т.І а.с.64)

Тобто, у актах, на які посилається апелянт, йде мова про прийняття в експлуатацію закінченого будівництво об`єкта - торговельний кіоск з автобусною зупинкою в районі житлового будинку АДРЕСА_2 загальною площею 79,6 кв.м., а не площею 198,0 кв.м.

Також, колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на порушення її права власності при демонтажу ТС, оскільки демонтажу на підставі спірного рішення Южноукраїнської міської ради від 28.10.2021р. №713 підлягають незаконно встановлені ТС, а не всі ТС, які знаходяться за відповідною адресою, право на встановлення яких ОСОБА_1 набула у встановленому законом порядку.

Згідно п.3.8 Порядку №73 після відокремлення ТС від місця її розташування ТС транспортується і передається на тимчасове зберігання комунальному підприємству, що здійснювало демонтаж.

Таким чином, демонтаж ТС не передбачає переходу права власності на неї до територіальної громади міста та/або комунальних підприємств міської ради. Порядком встановлено, що власник ТС може повернути собі демонтовані ТС на підставі заяви про повернення демонтованої спеціальної конструкції, документа, що підтверджує право власності (інше майнове право) на конкретну ТС та документа, що підтверджує оплату витрат спеціалізованому підприємству міської ради, пов`язаних з демонтажем ТС, транспортуванням та їх зберіганням.

На підставі викладеного колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що Южноукраїнською міською радою, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді, доведено правомірність прийнятого нею рішення від 28.10.2021р. №713 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (три торгові павільйони) за адресою: АДРЕСА_1 », а тому підстави для задоволення позову ФОП ОСОБА_1 та його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача таких висновків суду не спростовують.

В обґрунтування своїх доводів про порушення судом першої інстанції норм процесуального права ФОП ОСОБА_1 зазначає, що її не було належним чином повідомлено судом про дату, час та місце судового розгляду справи, чим фактично відмовлено у доступі до правосуддя.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 09.11.2022р. суддею Миколаївського окружного адміністративного суду Мельник О.М. прийнято справу №400/10840/21 до свого провадження після її повторного автоматизованого розподілу. Зазначено, що суд розгляне справу в порядку загального позовного провадження, визначеному ст.173 КАС України.

У зв`язку з неявкою сторін у підготовче засідання та поданням клопотання про проведення підготовчого засідання у їх відсутність ухвалою від 10.11.2023р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті.

22.12.2023р. судом в порядку письмового провадження було постановлено оскаржуване рішення про відмову в задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, судом не мотивовано підстав, за яких розгляд справи проведено саме в порядку письмового провадження, а також не повідомлено сторін про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, серед іншого, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 частини третьої статті 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки в обґрунтування поданої апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 , серед іншого, зазначає про не повідомлення її про дату, місце та час розгляду поданого позову і вказані обставини підтверджено матеріалами справи, колегія суддів, з врахуванням положень п.3 ч.3 ст.317 КАС України, доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення поданої апеляційної скарги, скасування рішення від 22.12.2023р. та ухвалення по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення від 28.10.2021р. №713 «Про демонтаж самовільно розміщених тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (три торгові павільйони) за адресою: АДРЕСА_1 ».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 26 березня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук