Справа № 280/57/24
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року Справа № 280/57/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію з 21.07.2023 року, у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення від 24.07.2023 року про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 , переведення з 21.07.2023 року, з призначеної їй пенсії за віком, на пенсію по втраті годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплатити різницю у розмірі недоплаченої пенсії.

Позовну заяву подано та підписано представником позивача адвокатом Васильєвою О.В., на підтвердження повноважень надана копія довіреності від 25.10.2023 №167.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог щодо встановлення факту перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 08 січня 2024 року позовну заяву залишено без руху, наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів від дня одержання копії ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду належним чином оформленої позовної заяви (у примірнику для суду та копії відповідно до кількості відповідачів) у якій уточнити склад учасників справи та/або зміст позовних вимог.

17.01.2024 до суду надійшло клопотання на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та уточнена позовна заява.

Позивач просить суд:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні на пенсію з 21.07.2023 року, у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати рішення від 24.07.2023 року про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 о/р НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 переведення з 21.07.2023 року, з призначеної їй пенсії за віком, на пенсію по втраті годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та виплатити різницю у розмірі недоплаченої пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що після смерті чоловіка, 21.07.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, надала всі необхідні документи. Листом Відділу обслуговування громадян № 15 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 25.07.2023 позивачку повідомлено, що відносно її звернення прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 24.07.2023 про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника, у зв`язку із відсутністю документів про її перебування на утримання у померлого годувальника. У зв`язку з тим, що позивачка мала зареєстроване місце проживання відмінне від місця реєстрації її чоловіка, органи ПФУ дійшли до висновку, що позивачкою не доведено факту перебування її на утриманні у померлого годувальника, а тому відсутні правові підстави про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Позивачка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік позивачка був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Позивачка з чоловіком постійно проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 . Із рішенням про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника позивачка не згода, вважає таку відмову протиправною, просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 22 січня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

26.02.2024 відповідач 2 надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначено наступне. До заяви про призначення пенсії надається пакет документів, перелік яких визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846. Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві за принципом екстериторіальності розглянуто заяву та винесено рішення від 24.07.2023 про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки не підтверджено документально факт перебування на утриманні у померлого годувальника. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснює свої дії в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією України, Законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, які прийняті відповідно до Конституції та Законів України. Просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

01.03.2024 до суду від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області проти вимог, викладених в позовній заяві заперечує в повному обсязі, виходячи з наступного. Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві прийняло рішення від 24.07.2023 про відмову в переведенні на пенсію по втраті годувальника, оскільки позивачкою не доведено факт перебування позивачки на утриманні у померлого чоловіка. Відповідач 1 також вважає, що позивачка не має права на перехід пенсії по втраті годувальника згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника. Не встановлено, що позивачка є особою, яка має право на отримання пенсії по втраті годувальника, оскільки не доведено, що вона перебувала на його повному утриманні та одержувала від нього грошову допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, і яке вона втратила у зв`язку зі смертю особи. Дії відповідачів не суперечать чинному законодавству України, тому, підстави для задоволення вимог позивача повністю відсутні. Відповідач просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

На підставі матеріалів справи, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з 18.07.1970 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_2 , яке видане 18.07.1970.

Позивач отримує пенсію за віком та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

07.07.2023 згідно з свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_3 , яке видане Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 07.07.2023 ОСОБА_2 помер.

21.07.2023 позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві за принципом екстериторіальності розглянуто заяву та винесено рішення від 24.07.2023 № 34 про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю документів про перебування на утриманні у померлого годувальника.

Не погодившись з таким рішенням відповідача 2 позивач звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст.10 Закону № 1058-IV.

Згідно з п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За приписами ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

За змістом ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно ч.3 ст.36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №22-1, в редакції, станом на час спірних правовідносин).

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті) особи, якій призначається пенсія (надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків), та померлого годувальника (надається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або документ, що посвідчує особу, зазначений у пункті 2.9 цього розділу, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів, закладів освіти за кордоном про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) відомості про місце проживання;

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника сім`ї військовослужбовця строкової служби додається документ, одержаний від військової частини або районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи іншої військової установи, що засвідчує дату та причину смерті військовослужбовця, або документ про визнання військовослужбовця безвісно відсутнім або оголошення його померлим. Якщо смерть настала після звільнення з військової служби, подаються свідоцтво ДРАЦС про смерть, довідка територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проходження військової служби із зазначенням дати призову, дати і підстав звільнення з військової служби та висновок МСЕК про те, що смерть військовослужбовця пов`язана з проходженням військової служби.

До заяви про призначення пенсії в разі втрати годувальника членам сім`ї особи, яка загинула (померла) внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час безпосередньої участі в АТО/ООС або під час безпосередньої участі в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, додаються документи згідно з Порядком надання статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2015 року № 740 (при призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» членам сім`ї осіб, зазначених в пунктах «е» та «є» статті 3 цього Закону).

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За приписами п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з п.2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Отже, дружина померлого, якщо вона досягла віку 65 років і була на утриманні померлого (перебувала на повному утриманні померлого або одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в разі втрати джерела засобів до існування. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Зі змісту доданих до позовної заяви документів слідує, що позивач та її чоловік ОСОБА_2 перебували у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 18.07.1970 та відповідними записами в паспортах позивача та її чоловіка.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.

Позивач на час звернення до відповідача 1 перебуває на обліку у пенсійному органі та отримує пенсію за віком, що сторонами не заперечується, досягла віку 70 років.

Як встановлено судом, позивач 21.07.2023 звернулася до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Вказане свідоцтво про одруження та паспорт, які долучені позивачем до заяви від 21.07.2023, засвідчують родинні стосунки позивача з померлим.

Згідно наданих документів позивач та її померлий чоловік мали зареєстроване місце проживання за різними адресами.

Позивачка має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Чоловік позивачка був зареєстрований за іншою адресою: АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що з чоловіком постійно проживала разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Як передбачено п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається:

документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою),

інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Суд зазначає, що наявність реєстрації місця проживання позивачки за іншою адресою не може беззаперечно свідчити про те, що вона не могла проживати сім`єю разом зі своїм чоловіком за однією адресою.

В підтвердження факту проживання разом з годувальником за однією адресою, а отже й перебування на його утриманні, позивач надала відповідачу заяву лікаря ОСОБА_3 сімейного лікаря КНП «ЦПМЕД №10», бул. Шевченко, 25, яка повідомила, що лікувала ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом останніх 8 (восьми) років з липня 2014 року, після перенесення ним важкої хвороби - геморрагічеський інсульт. У зв`язку з важким станом його здоров`я (інвалід II групи), на правах своїх професійних обов`язків, кілька разів на місяць навідувала і лікувала хворого ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджує, що його дружина ОСОБА_1 , проживала разом з ним і лікувала, годувала та доглядала, за станом його здоров`я.

Суд зауважує, що вказаний документ відноситься до визначених п. 2.11 Порядку №22-1 інших документів, що підтверджують факт проживання разом з годувальником за однією адресою.

Будь-яких зауважень чи доводів щодо неприйнятності цього документу та/або зазначених у ньому відомостей відповідач в оскаржуваному рішенні не навів.

При цьому, суд звертає увагу, що вжите в п.2.11 Порядку №22-1 слово «зокрема» означає виділення документів органів місцевого самоврядування з поміж інших документів, тобто, «в тому числі», «серед іншого».

На підтвердження перебування на утриманні померлого чоловіка до позову позивач також додала довіреність від 23.01.2023, якою її померлий чоловік уповноважив позивача серед іншого одержувати належну йому пенсію, довіреність, у зв`язку з хворобою довірителя, на його прохання, підписана та посвідчена за адресою АДРЕСА_1 .

До матеріалів справи позивачем також надана відповідь КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №10» від 07.11.2023 №2674/01-08, у якій повідомлено: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкав за адресою АДРЕСА_1 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , мав укладену декларацію з сімейним лікарем ОСОБА_3 Був людиною з інвалідністю ІІ групи з/з з 2015 року. За станом здоров`я ОСОБА_2 потребував сторонньої допомоги, догляд за станом здоров`я. Догляд здійснювався сімейним лікарем і ОСОБА_1 , яка мешкала з хворим за адресою по АДРЕСА_1 .

Однак, надані позивачем документи на підтвердження факту її перебування на утриманні померлого чоловіка відповідачем 2 не взяті до уваги.

Отже, ОСОБА_1 є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 , перебувала на його утриманні, досягла віку більше ніж 65 років, отримує пенсію за віком, відтак має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Суд вказує, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується.

Відповідно до ч. 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

З огляду на вищевикладене рішення відповідача не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч.2 ст.2 КАС України, у зв`язку з чим суд доходить висновку про необхідність визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 24 липня 2023 року №34.

Суд вказує, що в даному випадку заява позивача про призначення пенсії розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві, за результатом якої прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, що оскаржується в рамках цієї справи, відтак на Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача 1 виплатити різницю у розмірі недоплаченої пенсії, суд зазначає, що переведення позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника на підставі цього рішення ще не здійснено, відтак спору щодо різниці у розмірі недоплаченої пенсії, на час розгляду цієї справи немає.

Судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, тому у задоволенні такої вимоги слід відмовити. При цьому, суд звертає увагу на те, що у разі незгоди з діями відповідача щодо обчислення та виплати позивачу пенсії в подальшому, позивач не позбавлений права звернутися за захистом своїх прав до суду, якщо таке право по своїй суті і буде порушено.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2, яким прийняте оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з 21.07.2023 на пенсію у зв`язку з втратою годувальника чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві здійснити ОСОБА_1 переведення з 21.07.2023, з призначеної їй пенсії за віком, на пенсію по втраті годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму сплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн (одну тисячу сімдесят три гривні шістдесят коп.).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_4 ),

Відповідач 1 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп.Соборний, буд.158-б, м.Запоріжжя, 69057; ),

Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ).

Повне судове рішення складено 22.03.2024.

Суддя Б.В. Богатинський