Справа № 200/516/24
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року Справа№200/516/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про: визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії № 95 від 13.11.2023 року відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування», зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне старування» зарахувати до пільгового стажу періоди роботи:

- роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року в якості гірника очисного забою підземного з повним днем роботі у шахті;

- перебування у відпустках без збереження заробітної плати, страйках, та донорських, а саме: 38 днів безоплатних відпусток, 4 дні страйків за період роботи з 30.06.2010 року по 06.06.2016 року, 3 дні безоплатних відпусток за період з 14.06.2019 року по 19.08.2021 року, 2 дні донорських за період роботи з 04.08.2008 року по 19.04.2010 року;

- навчання в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2022 року по 25.08.2022 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року;

зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2023 року про призначення пенсії з урахуванням зарахованих до пільгового стажу періодів роботи.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06.11.2023 року звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 року № 95 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із недостатністю необхідного пільгового стажу.

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року у зв`язку із несплатою підприємством-страхувальником страхових внесків та періоди навчання в учбовому пункті згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 452-453 від 20.07.2022.

30.11.2023 року позивач через веб-портал ПФУ звернувся до відповідача із заявою щодо уточнення незарахованих до його пільгового стажу періодів роботи.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.12.2023 року позивача повідомлено щодо незарахування до його пільгового стажу:

- періоду роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року у зв`язку із несплатою підприємством-страхувальником страхових внесків;

- навчання в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2002 року по 25.08.2002 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року;

- відпустки без збереження заробітної плати з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020;

- періоди відпустки у зв`язку з даванням крові та/або її компонентів з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008;

- період відрядження з 01.10.2008 по 02.10.2008;

- період страйку з 01.04.2015 по 04.04.2015.

Позивач вважає спірне рішення протиправним та просить його скасувати.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27.02.2024 року відповідач не погодившись з доводами позивача викладеними у позовній заяві надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого заперечував проти позову та просив суд відмовити у його задоволенні з наступних підстав.

06.11.2023 року позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на підставі ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Головним управлінням було розглянуто заяву позивача та долучені до заяви документи 13.11.2023 за № 95 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії, через відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями не менше 20 років та професіями за постановою № 202 - не менше 25 років.

Вік позивача на момент звернення становив 41 рік 11 місяців 08 днів.

На підставі розгляду документів, доданих до заяви було встановлено, що: страховий стаж особи становить 22 роки 4 місяці 25 днів, страховий стаж особи з урахуванням додаткових років (за Список 1) 41 рік 4 місяці 25 днів, пільговий стаж на підземних роботах, провідні професії (не менше 20 років), становить - 17 років 0 місяців 18 днів, пільговий стаж на підземних роботах, професії за постановою № 202 (не менше 25 років), становить - 23 роки 4 місяці 24 днів.

Зазначає щодо відсутності підстав зарахувати до пільгового стажу позивача період роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року у зв`язку із несплатою підприємством-страхувальником страхових внесків та навчання в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2022 року по 25.08.2022 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року, оскільки у пільгових довідках не зазначено посаду, яку позивач отримав.

У задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року витребувано у відповідача розрахунок стажу позивача із зазначенням щодо зарахування/незарахування до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» кожного періоду трудової діяльності позивача форми РС-право, який було зроблено відповідачем під час розгляду заяви позивача від 06.11.2023 року.

Ухвалою суду від 12.03.2024 року повторно витребувано у відповідача розрахунок стажу позивача із зазначенням щодо зарахування/незарахування до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» кожного періоду трудової діяльності позивача форми РС-право, який було зроблено відповідачем під час розгляду заяви позивача від 06.11.2023 року.

Суд зазначає, що зазначені ухвали суду в цій частині відповідачем не виконано.

18.03.2024 року відповідачем частково надані докази витребувані судом.

Відповідно до частини 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З огляду на вищевикладене справа розглядається судом в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

06.11.2023 року позивач звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 року № 95 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії.

В рішенні зазначено, що за доданими документами до страхового та пільгового стажу не зараховано період роботи позивача з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року на посаді гірник очисного вибою на дільниці № 7 згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній № 26/378 від 05.10.2023 виданої ОП «Шахта 1/3 Новогродівська» ДП Селидіввугіля» оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація про сплату страхових внесків за зазначений період.

До пільгового стажу не зараховано періоди навчання в учбовому пункті згідно довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №№ 452-453 від 20.07.2022 виданих ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля», оскільки не зазначено найменування посад.

У спірному рішенні також зазначено, що до електронної пенсійної справи долучено трудову книжку серії НОМЕР_3 від 01.09.2000 року. Внесене на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки по батькові особи ОСОБА_2 (російською мовою) не відповідає даним паспорта заявника (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Димитровським МВ УМВС України в Донецькій області 30.12.1997). Відтак, рекомендовано позивачу внести до трудової книжки запис про зміну по батькові особи відповідно до вимог пункту 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 № 58.

Також в рішенні зроблено додатковий коментар в якому зазначено, що відмовлено в призначені пенсії за віком відповідно частини третьої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» через відсутність необхідного пільгового стажу на підземних роботах за провідними професіями не менше 20 років та професіями за постановою № 202 не менше 25 років.

Позивачем була подана заява про уточнення підстав відмови в призначені пенсії та уточнення періодів не зарахованих до пільгового стажу від 28.11.2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Відповідно до даної заяви позивач просив уточнити періоди його пільгового стажу, які не враховані Пенсійним фондом та підстави з посиланням на норми чинного законодавства.

Вищезазначена заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та надана відповідь листом від 26.12.2023 № 25906-24234/С-02/8-0500/23, в якій зазначено, що із розрахунку пільгового стажу позивача вилучено:

- період роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року у зв`язку із несплатою підприємством-страхувальником страхових внесків;

- навчання в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2002 року по 25.08.2002 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року;

- відпустки без збереження заробітної плати з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020;

- періоди відпустки у зв`язку з даванням крові та/або її компонентів з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008;

- період відрядження з 01.10.2008 по 02.10.2008;

- період страйку з 01.04.2015 по 04.04.2015.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Закон України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.7, 1.8 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Якщо заява про призначення пенсії подається через вебпортал або засобами Порталу Дія днем звернення за призначенням пенсії вважається дата реєстрації на вебпорталі або засобами Порталу Дія заяви разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Якщо заява пересилається поштою (крім випадків призначення (поновлення) пенсій, якщо інше не передбачено цим Порядком), днем звернення за пенсією вважається дата, що зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: 1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; 2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення; 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3,4 до Положення); 4) документи про місце проживання (реєстрації) особи; 5) документи, які засвідчують особливий статус особи; 6) документ уповноваженого органу Російської Федерації про те, що особі не призначалась пенсія за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, та особисту декларацію про відсутність громадянства держави-окупанта (для призначення пенсій особам, зазначеним у пункті 1.3 розділу І цього Порядку).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі - Порядок), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі-Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків (п. 2 Порядку № 383).

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) встановлено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно із зазначеним нормативним актами основна мета атестації, як випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Відповідно до положень Порядку відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України.

Атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа.

Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: картка умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Щодо періоду роботи позивача з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року, суд зазначає наступне.

Так, згідно трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 (далі трудова книжка позивача) встановлено, що позивач з 26.08.2021 по 12.09.2022 працював у якості гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті.

Вказана обставина також підтверджена уточнюючою довідкою ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» від 05.10.2023 року № 26/378.

Разом з тим, відповідачем при прийнятті спірного рішення не враховано ані записи у трудовій книжці позивача, ані відомості, зазначені у вказаній вище довідці.

Натомість, відповідач обмежився лише аналізом Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5).

Разом з тим, незважаючи на те, що судом при відкритті провадження витребовувались у відповідача усі документи, які стали підставою для прийняття спірного рішення, форми ОК-5 останнім до матеріалів справи не надано.

З цього приводу суд зазначає, що абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника, тобто у даному випадку на ВП «Шахта 1-3 «Новогродівська».

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058 визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 статті 24 цього Закону визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Суд зазначає, що, фактично, внаслідок невиконання ВП «Шахта 1/3 «Новогродівська» обов`язку по сплаті внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 31 жовтня 2019 року № 266/1994/17.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового та пільгового стажу позивача у якості гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті період його роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року.

Щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періоду 01.04.2015 по 04.04.2015 суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось судом раніше, відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.12.2023 № 25906-24234/С-02/8-0500/23, із розрахунку пільгового стажу позивача вилучено період страйку з 01.04.2015 по 04.04.2015.

Суд зазначає, що у спірному рішенні відсутні відомості щодо незарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача.

Відповідно до відомостей з трудової книжки позивача, останній у період з 30.06.2010 по 06.06.2016 працював у якості гірника очисного забою 5-го розряду з повним робочим в шахті.

Вказана обставина також підтверджена довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 20.07.2022 № 452.

Відповідно до довідки ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 18.07.2022 року № 230, позивач квітні 2015 року приймав участь у страйку тривалістю 4 дні.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» від 03.03.1998 №137/98-ВР (далі - Закон №137/98-ВР), участь у страйку працівників, за винятком страйків, визнаних судом незаконними, не розглядається як порушення трудової дисципліни і не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Статтею 18 Закону №137/98-ВР визначено, що відповідно до статті 44 Конституції України ті, хто працює, мають право на страйк для захисту своїх економічних і соціальних інтересів.

Порядок здійснення права на страйк встановлюється цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону №137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час страйку працівникам, які беруть у ньому участь, не оплачується. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

Статтею 2-1 Кодексу законів про працю України забороняється будь-яка дискримінація у сфері праці, зокрема порушення принципу рівності прав і можливостей, пряме або непряме обмеження прав працівників залежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, гендерної ідентичності, сексуальної орієнтації, етнічного, соціального та іноземного походження, віку, стану здоров`я, інвалідності, підозри чи наявності захворювання на ВІЛ/СНІД, сімейного та майнового стану, сімейних обов`язків, місця проживання, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, участі у страйку, звернення або наміру звернення до суду чи інших органів за захистом своїх прав або надання підтримки іншим працівникам у захисті їх прав, повідомлення про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень Закону України "Про запобігання корупції", а також сприяння особі у здійсненні такого повідомлення, за мовними або іншими ознаками, не пов`язаними з характером роботи або умовами її виконання.

Згідно ст. 28 Закону № 137/98-ВР, організація страйку, визнаного судом незаконним, або участь у ньому є порушенням трудової дисципліни. Час участі працівника у страйку, що визнаний судом незаконним, не зараховується до загального і безперервного трудового стажу.

З аналізу наведених норм вбачається, що перебування у страйках не зараховується, зокрема до пільгового стажу у разі визнання такого страйку судом незаконним. Тобто, зазначеними нормами передбачено гарантії щодо зарахування до трудового та спеціального стажу працівника, часу його участі у страйку.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Вищого адміністративного суду України, яка викладена в ухвалі від 05 червня 2013 року К/9991/14946/11.

Суд зазначає, що жодних доказів прийняття позивачем участі у страйку/стайках визнаних незаконними у судовому порядку, відповідачем суду не надано.

Крім того, вказаному періоду не надано оцінки у спірному рішення.

З огляду на зазначене, суд приходить висновку, що період роботи з 01.04.2015 по 04.04.2015 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею.

Щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів навчання в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2002 року по 25.08.2002 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року.

Суд зазначає, що у спірному рішенні відповідачем не конкретизовано, які саме періоди навчання в учбовому пункті не зараховано до пільгового стажу позивача.

Натомість, відповідач лише послався на уточнюючі довідки ВП «Шахта «Капітальна» № 452-453 від 20.07.2022 р. оскільки не зазначено найменування посад.

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, останній працював:

- з 13.08.2002 по 03.10.2002 у якості учня машиніста підіймальної машини на період практики;

- з 02.12.2002 у якості машиніста підіймальної машини підземного з повним підземним днем в шахті;

- з 06.07.2004 переведений учнем гірника очисного забою на період практики;

- з 21.12.2004 по 09.07.2007 у якості гірника очисного забою підземного 5 розряду з повним робочим днем в шахті.

Вказані обставини також підтверджено уточнюючими довідками ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 14.07.2022 року № 01/11-157/13, № 01/11-157/12.

Суд також зазначає, що періоди роботи позивача з 13.08.2002 по 03.10.2002, з 02.12.2002 по 05.07.2004, з 06.07.2004 по 10.09.2004, з 11.09.2004 по 20.12.2004, з 21.12.2004 по 09.07.2007 атестовані за Списком № 1 (розділ 1 підрозділ 1а) відповідно до зазначених уточнюючих довідок.

Відповідно до відомостей трудової книжки позивача, останній з 11.06.2010 по 29.06.2010 проходив навчання в учбовому пункті, з 30.06.2010 по 06.06.2016 працював у якості гірника очисного забою підземного 5-го розряду з повним робочим днем під землею.

Вказані відомості підтверджено уточнюючою довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 20.07.2022 № 452.

Суд зазначає, що як період навчання, так і період роботи позивача віднесено до Списку № 1 (розділ 1, підрозділ 1а).

Відповідно до записів у трудовій книжці позивача, останній з 06.06.2019 по 13.06.2019 проходив навчання в учбовому центрі, з 14.06.2019 по 19.08.2021 працював у якості гірника очисного забою 5-го розряду з повним робочим днем в шахті.

Вказані відомості підтверджено уточнюючою довідкою ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля» від 20.07.2022 № 453.

Суд зазначає, що відповідно до вказаної довідки, період навчання позивача з 06.06.2019 по 13.06.2019 та період роботи з 14.06.2019 по 19.08.2021 атестовано за Списком № 1 (розділ 1).

Згідно до Інструкції з навчання працівників шахт, затвердженої наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 30 травня 1995 року №79 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 серпня 1995 року №272/808, встановлено, що відповідно до статті 20 Закону України Про охорону праці усі працівники при прийнятті на роботу і в процесі роботи проходять на підприємстві інструктаж (навчання) з питань охорони праці. Працівники, зайняті на роботах з підвищеною небезпекою або там, де є потреба у професійному доборі, повинні проходити попереднє спеціальне навчання і один раз на рік перевірку знань відповідних нормативних актів про охорону праці. Шахта - є підприємством з підвищеною небезпекою робіт, і всі її працівники потребують професійного добору.

Окрім того, суд зазначає, що згідно вимог пункту 3.1 Інструкції, навчання з охорони праці включає: навчання в навчальних закладах, в навчальному пункті шахти, вступний інструктаж на робочому місці, іспит з охорони прані, стажування, спеціальне навчання з безпеки робіт на викидо - та ударонебезпечних пластах. Тобто залучення до навчання в учбовому пункті було обов`язковою умовою при прийнятті на роботу позивача, на підставі чого зарахування до пільгового стажу періоду проходження навчання в учбовому пункті не суперечить вимогам чинного законодавства і тому повинно бути зараховано до пільгового стажу.

У свою чергу відповідно до пункту 2.9 Інструкції № 59 встановлено, що навчання усім підземним професіям проводиться з відривом від виробництва. Професійна підготовка робітників в навчальних закладах, підпорядкованих Міністерству вугільної промисловості України, містить у собі навчання професії в установленому цією Інструкцією порядку та складання кваліфікаційного іспиту з отриманням посвідчення про надання професії та кваліфікаційного розряду на право виконання робіт з підвищеною небезпекою.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку, що період періоди навчання позивача в учбовому пункті, навчання техніці безпеки та учбових відпусток з 20.08.2002 року по 25.08.2002 року, з 02.12.2002 року по 05.12.2002 року, з 01.09.2003 року по 05.09.2003 року, з 01.12.2003 року по 12.12.2003 року, з 04.08.2008 року по 13.08.2008 року, з 11.06.2010 року по 29.06.2010 року, з 06.06.2019 року по 13.06.2019 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею.

Щодо незерахування до пільгового стажу позивача періодів відпусток без збереження заробітної плати з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020, суд зазначає наступне.

Вказані вище періоди зазначено в уточнюючих довідках ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 14.07.2022 року № 01/11-157/13, № 01/11-157/12 та ВП «Шахта «Капітальна» ДП «Мирноградвугілля від 18.07.2022 № 230.

За приписами ст. 84 КЗпП України, у випадках, передбачених статтею 25 Закону України "Про відпустки", працівнику за його бажанням надається в обов`язковому порядку відпустка без збереження заробітної плати.

За сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Як слідує зі ст. 4 Закону України "Про відпустки", відпустки без збереження заробітної плати є одними з видів відпусток.

Відповідно до статей 25 та 26 Закону України "Про відпустки" відпустки без збереження заробітної плати надаються в обов`язковому порядку, або за згодою сторін.

Поряд з цим, в листі Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 р. № 713/039/161-16 надано роз`яснення в якому зазначено, що відповідно до статті 34 Кодексу законів про працю України простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

У постанові від 19.03.2019 у справі № 295/8979/16-а Верховний Суд, між іншим, зазначив, що час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше одного місяця в календарному році.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач не скористався повноваженнями, наданими йому положеннями ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV щодо витребування відповідних документів від підприємств-роботодавців позивача.

Водночас, п. 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, встановлює, що при прийманні документів працівник сервісного центру: уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Надаючи оцінку доказам наявним в матеріалах справи, суд встановив, що сукупна кількість днів безоплатної відпустки не перевищує одного місяця в календарному році, проте відповідач їх до пільгового стажу позивача не зарахував без зазначення причин та будь-яких дій направлених на з`ясування чи були вони пов`язані з виробничою необхідністю не вчинив, з огляду на що такі дії відповідача, щодо не зарахування цих періодів до пільгового стажу позивача є передчасними.

Враховуючи наведене, суд приходить висновку, що період відпусток без збереження заробітної плати з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020 підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача за Списком № 1 періодів відпустки у зв`язку із даванням крові та/або її компонентів з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008, суд зазначає наступне.

Відповідно до довідки ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 14.07.2022 № 01/11-157/12, позивачеві у березні 2006 року надавалась донорська відпустка тривалістю 2 дні.

Відповідно до довідки ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 14.07.2022 № 01/11-157/13, позивачеві у вересні 2008 року надавалась донорська відпустка тривалістю 2 дні.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею 6 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» визначено, що керівники підприємств, установ, організацій, командири (начальники) військових частин зобов`язані: сприяти установам та закладам охорони здоров`я в роботі по залученню громадян до лав донорів; безперешкодно відпускати з місця роботи, служби або навчання за їх заявами осіб, які є або виявили бажання стати донорами, у дні відповідного медичного обстеження і здавання крові та (або) її компонентів, за винятком випадків, коли відсутність донора на його робочому місці або місці служби у ці дні може призвести до загрози життю чи здоров`ю людей, до невиконання завдань, пов`язаних із забезпеченням оборони, безпеки держави та громадського порядку, до суттєвої матеріальної шкоди або інших тяжких наслідків; надавати безоплатно необхідні приміщення для взяття крові та (або) її компонентів; вирішувати віднесені цим Законом до їх компетенції питання про надання донорам відповідних пільг та компенсацій.

Статтею 8 вказаного Закону визначено, що держава гарантує захист прав донора та охорону його здоров`я, а також надає йому пільги.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України «Про донорство крові та її компонентів» визначено, що в день давання крові та (або) її компонентів, а також в день медичного обстеження працівник, який є або виявив бажання стати донором, звільняється від роботи на підприємстві, в установі, організації незалежно від форм власності із збереженням за ним середнього заробітку. Донори з числа студентів вищих навчальних закладів та учнів професійних навчально-виховних закладів у зазначені дні звільняються від занять.

Після кожного дня давання крові та (або) її компонентів, в тому числі у разі давання їх у вихідні, святкові та неробочі дні, донору надається додатковий день відпочинку із збереженням за ним середнього заробітку. За бажанням працівника цей день може бути приєднано до щорічної відпустки або використано в інший час протягом року після дня давання крові чи її компонентів.

Статтею 124 КЗпП визначено, що у дні медичного обстеження та донації крові та/або компонентів крові особа, яка виявила бажання здійснити донацію крові та/або компонентів крові, звільняється від роботи на підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності, із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів роботодавця відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу. Такій особі безпосередньо після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів крові надається день відпочинку із збереженням за нею середнього заробітку за рахунок коштів роботодавця відповідного підприємства, установи, організації або уповноваженого органу. За бажанням такої особи цей день приєднується до щорічної відпустки.

З аналізу зазначених норм законодавства, суд доходить до висновку, що у дні та донації крові та/або компонентів крові, а також після кожного дня здійснення донації крові та/або компонентів позивачеві нараховувалась та сплачувалась заробітна плата, а, отже, позивач у ці дні підлягав державному соціальному страхуванню.

Таким чином, суд приходить висновку, що період періоди відпустки у зв`язку із здаванням крові та/або її компонентів з 01.10.2006 року по 02.10.2006 року та з 01.09.2008 року по 02.09.2008 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею.

Незарахування до пільгового стажу позивача періоду відрядження з 01.10.2008 по 02.10.2008 не є спірним в даній справі.

Щодо зазначення прізвища позивача у трудовій книжці російською мовою, суд зазначає, що вказані обставини відповідно до спірного рішення не були підставами відмови позивачу у призначенні пенсії за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», крім того, позивачем до його заяви від 06.11.2023 надавались уточнюючі довідки.

Як вбачається з матеріалів справи 28.11.2023 року до трудової книжки позивача були внесені виправлення в частині ім`я по батькові позивача.

Враховуючи наведене, суд доходить до висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 року № 95, та, як наслідок, необхідності його скасування

Відповідно до ст. 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо обраного позивачем способу захисту її порушеного права, суд зазначає наступне.

Приписами частини другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим, суд зазначає, що розрахунок стажу позивача відноситься до дискреційних повноважень відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 № 95, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2023 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового та пільгового стажу позивача у якості гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті період його роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року; до пільгового стажу позивача за Списком № 1 з повним робочим днем під землею період з 20.08.2002 по 25.08.2002, з 02.12.2002 по 05.12.2002, з 01.09.2003 по 05.09.2003, з 01.12.2003 по 12.12.2003, з 04.08.2008 по 13.08.2008, з 11.06.2010 по 29.06.2010, з 06.06.2019 по 13.06.2019; з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020, з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008; з 01.04.2015 по 04.04.2015.

Суд зазначає, що саме такий спосіб захисту буде належним та достатнім для відновлення порушених прав позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що підставою звернення до суду стали неправомірні дії відповідача, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 № 95, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.11.2023 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового та пільгового стажу позивача у якості гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті період його роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року; до пільгового стажу позивача за Списком № 1 з повним робочим днем під землею період з 20.08.2002 по 25.08.2002, з 02.12.2002 по 05.12.2002, з 01.09.2003 по 05.09.2003, з 01.12.2003 по 12.12.2003, з 04.08.2008 по 13.08.2008, з 11.06.2010 по 29.06.2010, з 06.06.2019 по 13.06.2019; з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020, з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008; з 01.04.2015 по 04.04.2015 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 13.11.2023 № 95.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 06.11.2023 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового та пільгового стажу позивача у якості гірника очисного забою підземного з повним робочим днем в шахті період його роботи з 26.08.2021 року по 12.09.2022 року; до пільгового стажу позивача за Списком № 1 з повним робочим днем під землею період з 20.08.2002 по 25.08.2002, з 02.12.2002 по 05.12.2002, з 01.09.2003 по 05.09.2003, з 01.12.2003 по 12.12.2003, з 04.08.2008 по 13.08.2008, з 11.06.2010 по 29.06.2010, з 06.06.2019 по 13.06.2019; з 06.07.2004 по 11.07.2004, з 01.08.2004 по 04.08.2004, 01.01.2007, з 01.12.2008 по 04.12.2008, з 01.01.2009 по 02.01.2009, з 01.03.2009 по 02.03.2019, 01.05.2009, з 01.06.2009 по 02.06.2009, з 01.08.2009 по 04.08.2009, 01.12.2010, 01.01.2011, з 01.06.2012 по 02.06.2012, 01.07.2012 по 03.07.2012, з 01.10.2012 по 05.10.2012, з 01.11.2012 по 05.11.2012, 01.02.2013, 01.04.2013, 01.08.2013, 01.10.2013, 01.12.2013, 01.01.2014, 01.01.2015, з 01.02.2015 по 03.02.2015, з 01.03.2015 по 02.03.2015, 01.07.2015, з 01.12.2015 по 02.12.2015, 01.04.2016, з 01.05.2016 по 02.05.2016, 01.07.2019, 01.08.2019, 01.12.2020, з 01.03.2006 по 02.03.2006, з 01.09.2008 по 02.09.2008; з 01.04.2015 по 04.04.2015.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (, місцезнаходження: вул. Борисенка Олександра, буд. 7, м. Рівне, 33028) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Повний текст рішення складено та підписано 22 березня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Олішевська