Справа № 380/12205/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2024 рокусправа № 380/12205/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Братичак У.В.,

секретар судового засідання Лєбєдєв Д.Ю.,

за участю:

представника відповідача: Боровець А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Львові, в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до суду із позовом до Міністерства юстиції України (місцезнаходження: вул. Архітектора Городецького, 13, м. Київ, 01001; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053; ), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 17.03.2023 №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 ».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Міністерства юстиції України від 17.03.2023 №672/7 призначено проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 щодо дотримання вимог законодавства під час проведення реєстраційних дій за заявою, зареєстрованою в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №41634756 та утворено Комісію для проведення такої перевірки. За результатами проведення камеральної перевірки Комісією складено Акт від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23, яким рекомендовано анулювати державному реєстратору ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Наказом Міністерства юстиції України від 06.04.2023 №1260/5 анульовано державному реєстратору ОСОБА_1 доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Виконання наказу доручено ДП «Національні інформаційні системи».

Не погоджуючись з вищевказаними наказами від 17.03.2023 №672/7 та від 06.04.2023 №1260/5, позивач зазначає, що згідно з наказом від 17.03.2023 №627/7 відповідачем було призначено проведення камеральної перевірки відповідно до ст. 37-1 Закону №1952 та Порядку №990, за результатом розгляду звернення ОСОБА_2 від 07.03.2023 і листа відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23.

Водночас, порядком здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990, визначено Міністерству юстиції України шляхи здійснення контролю за діяльністю суб`єктів державної реєстрації, серед яких відсутня така підстава як звернення сторін в межах кримінального провадження та/або звернення осіб зі скаргами на дії, рішення, чи бездіяльність державного реєстратора. Зазначений лист поліції та звернення громадянки ОСОБА_2 не охоплюється жодною із перелічених п. 4 Порядку №990 підстав для здійснення контролю.

Звертає увагу, що звернення громадянки ОСОБА_2 від 07.03.2023, являється скаргою у розумінні ст. 378 Закону №1952, а тому повинне було розглядатися згідно з процедурою, передбаченою Порядком №1128, а не застосованому відповідачем Порядку №990.

З огляду на наведене, позивач вважає, що відповідачем без законних на те підстав, призначено проведення заходів контролю на підставі ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року, що має наслідком протиправність прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення про проведення камеральної перевірки.

Щодо наказу від 06.04.2023 №1260/5, позивач зазначає, нормами Порядку №990 визначено критерії для обґрунтування притягнення до кожного виду відповідальності, а Міністерство юстиції зобов`язано прийняти вмотивоване рішення, а саме обґрунтовувати обраний спосіб у рішенні за результатами здійснення контролю. Переконаний, що виключно одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення є підставою для застосування такого виду відповідальності як анулювання доступу, що є найбільш тяжкою мірою відповідальності для суб`єкта державної реєстрації, оскільки спричиняє невідворотні наслідки для позивача, зокрема, враховуючи трудові відносини між таким та виконавчим комітетом Бібрської міської ради, позбавляє такого конституційного права на працю.

На переконання позивача, акт складений за результатами проведення камеральної перевірки державного реєстратора ОСОБА_1 містить пропозицію анулювати доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у той час, як у такому акті не вказано про причини, спосіб та підстави для кваліфікації такого порушення, як одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень, а зазначено лише про те, що позивач протягом останніх дванадцяти місяців притягувався до відповідальності у вигляді анулювання доступу до ДРРПНМ. Вважає, що вказана відповідачем обставина є факультативною та звертає увагу суду, що правомірність наказу, яким до позивача було попередньо застосовано заходи у вигляді анулювання доступу до ДРРПНМ розглядається у справі №380/6750/23.

Щодо необґрунтованості висновків про допущені позивачем порушення під час здійснення державної реєстрації прав позивач вказує, що згідно змісту зазначеного акту, Комісія дійшла висновку, що державним реєстратором ОСОБА_1 порушено вимоги порядку проведення державної реєстрації, оскільки проведено державну реєстрацію прав без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким Об`єктом та за відсутності відомостей про реєстрове право в Державному реєстрі прав.

Як зазначає позивач, відповідно до довідки №2517 від 17.09.2013, виданою Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , згідно погосподарської книги сільської ради, належить гр. ОСОБА_3 . Крім того, відповідна довідка вказує, що земельна ділянка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,18 га, рахується за житловим будинком. Таким чином, згідно інформації, наданої Солонківською сільською радою і земельна ділянка, і будинок розташований на ній належить гр. ОСОБА_3 . Що свідчить про те, що позивачем встановлено приналежність ділянки та буднику заявнику, що в свою чергу дає підстави для кваліфікації порушення, допущеного позивачем, а саме не долучення документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, як неправильне застосування законодавства у сфері державної реєстрації, оскільки документ з інформацією, що підтверджує наявність речових прав на земельну ділянку, як такий, був поданий.

З урахуванням вищенаведеного, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Наведені аргументи позивач також підтримав у відповіді на відзив від 18.09.2023.

Ухвалою від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Залучено до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного підприємства «Національні інформаційні системи» (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 4, м. Київ, 04053; ).

Ухвалою суду від 19.07.2023 клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження - задоволено. Розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Від представника відповідача 13.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечила. Відзив обґрунтований тим, що згідно з частиною першою статті 37-1 Закону №1952-IV, контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав. За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення, зокрема, про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав (пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону№1952-IV). Контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у відповідності до пункту 4 Порядку №990, здійснюється, зокрема шляхом: розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»; аналізу інформації, опублікованої в засобах масової інформації чи оприлюдненої в Інтернеті; перевірки відомостей, отриманих Мін?юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації. Камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін?юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (пункт 9 Порядку №990).

Так, на адресу Міністерства юстиції України надійшов лист відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 (вх. №7413-16-23 від 17.01.2023) (далі - лист відділу поліції №3) з посиланням на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 02.12.2021 за фактом підроблення документа, який став підставою для реєстрації права власності, з посиланням на статтю 37-1 Закону №1952-IV та підпункт 4 пункт 4 Порядку №990, просив провести камеральну перевірку державного реєстратора ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій по об`єкту нерухомого майна - будинок по АДРЕСА_2 . Окрім листа відділу поліції №3, на адресу Мін?юсту надійшло звернення ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) від 07.03.2023 (вх. №П-6792 від 13.03.2023), де заявниця просила вжити заходи реагування до державного реєстратора ОСОБА_1 , яким було прийнято рішення про реєстрацію прав власності на підставі документів, що зазначають лише технічні характеристики об`єкта нерухомого майна та не дають змоги встановити підстав набуття права власності, що позбавило її права власності на житловий будинок.

Розглянувши вказаний лист відділу поліції №3 та звернення ОСОБА_2 , відповідно до статті 37-1 Закону №1952-IV та, зокрема, підпункту 4 пункту 4 Порядку №990, Мін?юстом було прийнято рішення у формі наказу від 17.03.2023 №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 » (далі - Наказ №672/7). При цьому, зауважує, що підпунктом 4 пункту 4 Порядку №990 чітко передбачено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом перевірки відомостей, отриманих Мін?юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації.

Щодо порушень, встановлених за результатами камеральної перевірки, представник відповідача вказала, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 25.09.2020 №41634756 (далі - Заява), поданою ОСОБА_3 (далі - Заявник), державним реєстратором Поломаним В.Д. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2020 №54264136 (далі - рішення №54264136), на підставі якого відкрито розділ №236 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Об?єкт), та проведено державну реєстрацію права власності за Заявником (номер запису 38370092).

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до Заяви додано такі документи: довідка від 23.09.2020, видана обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»; довідка від 17.09.2013 №2517, видана Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, в якій зазначено, що Заявник є власником об?єкту, згідно запису в погосподарській книзі сільської ради; технічний паспорт від 20.01.1998 №6, виготовлений Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, в якому вказано рік побудови об?єкта нерухомого майна 1990 (далі - технічний паспорт).

Водночас, статтею 31 Закону №1952-IV передбачено, що для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 05.08.1992 та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об?єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

- виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

- документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об?єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об?єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав встановлено, що Заявником не було подано, а державним реєстратором ОСОБА_1 не витребувано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом, у зв?язку з відсутністю інформації про реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі прав.

Пунктом 1 частини першої статті 23 Закону №1952-1 визначено підстави для зупинення розгляду заяви, зокрема, у разі подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством. При проведенні реєстраційних дій державний реєстратор ОСОБА_1 зобов`язаний був зупинити розгляд заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 23 Закону №1952-IV, оскільки не подано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об?єктом. Таким чином, державним реєстратором ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 12, 40 Порядку №1127 та статей 3, 10, 23, 31 Закону №1952-IV, оскільки проведено державну реєстрацію прав без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом та за відсутності відомостей про зареєстроване речове право в Державному реєстрі прав.

Пунктом 14 Порядку №990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін?юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб?єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін?юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов?язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Беручи до уваги повторюваність порушень, з урахуванням попереднього наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2023 №982/5, яким позивачу вже було анульовано доступ до Державного реєстру прав, в даному випадку повторне анулювання доступу позивачу до Державного реєстру прав, було єдиним можливим заходом впливу. Звертає також увагу суду, що Наказ від 15.03.2023 №982/5 є чинним та не скасований в судовому порядку:

Враховуючи вищенаведене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволенні позову.

Наведені мотиви підтримані представником відповідача і у запереченнях на відповідь на відзив від 26.09.2023.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Державного підприємства «Національні інформаційні системи» 22.08.2023 до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що у зв?язку із отриманням 07.04.2023 копії наказу Міністерства юстиції України від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 » (далі - Наказ), надісланої листом від 07.04.2023 №42772/7413-16-23/19.1.1, державним підприємством «Національні інформаційні системи» 10.04.2023 було розміщено Наказ на офіційному вебсайті Мінюсту.

Однак, доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу було анульовано раніше, а саме 16.03.2023 на підставі наказу Міністерства юстиції України «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора Виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 » від 15.03.2023 № 982/5.

Також, звертає увагу суду, що ДП «НАІС», будучи технічним адміністратором Державного реєстру прав, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує. Одночасно із цим, у ДП «НАІС відсутнє право перевірки законності рішень Міністерства юстиції України та право відмови від їх виконання. Тобто, ДП «НАІС реалізує приписи наказів Міністерства юстиції України у будь-якому випадку, оскільки відповідне зобов`язання для ДП «НАІС» встановлено Законом. З огляду на вище зазначене, ДП «НАІС» діяло мотивовано та у повній відповідності до вимог чинного законодавства України.

Ухвалою суду від 02.10.2023 клопотання представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (Львівська область, Львівський район, м. Бібрка, вул. Тарнавського, 22, 81220) належним чином засвідчені копії матеріалів реєстраційної справи №236, що містяться в електронній формі у Державному реєстрі прав, зокрема документи, додані до заяви №41634756 від 25.09.2020, документи, на підставі яких державним реєстратором виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаним Володимиром Дмитровичем проведено державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_2 , за результатом розгляду заяви №41634756 від 25.09.2020, та документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, що зберігаються в електронній формі у Державному реєстрі прав, зокрема, відомості за результатом пошуку інформації (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна) №225644868, 225645225, 225645729 за результатом розгляду заяви №41634756 від 25.09.2020.

19.10.2023 до суду від Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області надійшли витребувані судом докази.

Протокольною ухвалою суду від 26.02.2024 закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача подав до суду клопотання, у якому просив розгляд справи проводити без його участі, згідно документів, які містяться в матеріалах справи, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

На адресу Міністерства юстиції України 17.01.2023 надійшов лист від дізнавача сектору дізнання відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 (вх. №7413-16-23 від 17.01.2023) (далі - лист відділу поліції №3) з посиланням на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 02.12.2021 за фактом підроблення документа, який став підставою для реєстрації права власності, з посиланням на статтю 37-1 Закону №1952-IV та підпункт 4 пункту 4 Порядку №990.

Згідно з вказаним вище листом, відповідача повідомлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2021 до ВП №03 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт ст. о/у СКП ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області Андрія Сабана, яким в ході виконання матеріалів ІТС «ІПНПУ» було встановлено, що невідома особа підробила довідку Солонківської сільської ради, яка стала підставою для реєстрації права власності на будинок в АДРЕСА_2 . ІТС ІПНП №14786.

В ході проведення досудового розслідування було допитано ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які повідомили, що кожна з них на підставі судового рішення №02-64/2000 має право на 1/3 ідеальну частину будинку у АДРЕСА_2 , проте їм стало відомо, що 25.09.2020 житловий будинок що у АДРЕСА_2 було зареєстровано державним нотаріусом виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області Поломаним Володимиром Дмитровичем за ОСОБА_3 , який їм не відомий.

22.12.2021 ВП №03 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області було отримано відповідь від Пустомитівського районного суду, в якій було долучено судове рішення №2-64/2000 зі змісту якого було встановлено що дійсно між ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було визнано по 1/3 ідеальній частині будинку у АДРЕСА_2 .

09.09.2022 ВП №03 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області було отримано відповідь від ОКП «БТІ та ЕО» Львівської обласної ради з якої стало відомо, що інформація про реєстрацію будинку АДРЕСА_2 у них відсутня.

Окрім вищевказаного листа ВП №03 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23, до відповідача також 13.03.2023 за вх. №П-6792 надійшов лист (скарга) фізичної особи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

За змістом зазначеної скарги, відповідача повідомлено про те, що державний реєстратор виконавчого комітету Бібрської міської ради, Перемишлянського району, Львівської області Поломаний Володимир Дмитрович 25.09.2020 вніс відомості в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно: номер запису про право власності 38370092, індексний номер витягу 225649769, власник ОСОБА_3 іпн. НОМЕР_2 .

При цьому, реєстрація права власності нібито була проведена на підставі безномерного технічного паспорту від 20.01.1998 та підробленої довідки Солонківської сільської ради Пустомитівського району, Львівської області від 17.09.2013 №2517, однак навіть при наявності таких документів останні не являються підставою для реєстрації права власності, оскільки лише зазначають технічні характеристики об`єкту нерухомості та не дають підстав набуття права власності, перелік яких є вичерпним.

Таким чином, ОСОБА_2 вважала, що вказаний державний реєстратор вийшов за межі своїх повноважень та неправомірно, маючи злочинний умисел, вніс відомості про право власності на житловий будинок (як завершений будівництвом будинок) незважаючи на те, що об`єкт фактично являється незавершеним будівництвом та був успадкований нею відповідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.09.2001 в справі №2-64/2000.

Просила прийняти відповідні міри реагування та притягнути до належної відповідальності ОСОБА_1 .

У зв`язку з вищенаведеним, відповідно до статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підпунктів 1, 4 пункту 4 Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990 (зі змінами), за результатом розгляду звернення ОСОБА_2 від 07.03.2023 (вх. №П-6792 від 13.03.2023), листа відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 (вх. №7413-16-23 від 17.01.2023), Міністерством юстиції України 17.03.2023 було прийнято наказ №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 ».

Згідно з вказаним наказом №672/7 від 17.03.2023, зокрема наказано: провести камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 щодо реєстраційних дій за заявою, зареєстрованою в базі даних заяв Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №41634756; утворити Комісію для проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у складі трьох осіб.

На виконання пункту 13 Порядку № 990, листом Міністерства юстиції України від 20.03.2023 № 33277/П-6792/19.1.1 повідомлено суб`єкта державної реєстрації - Бібрську міську раду Львівської області про призначення камеральної перевірки щодо ОСОБА_1 та запропоновано надати пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки.

Наказ №672/7 від 17.03.2023 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 » скеровано 20.03.2023 на адресу ДП «НІС» для розміщення на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України у рубриці «Моніторинг реєстраційних дій та камеральні перевірки».

За результатами проведеної камеральної перевірки державного реєстратора Поломаного В.Д., комісією складено акт від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23.

Згідно з вказаним актом, комісією встановлено, що за результатом розгляду заяви про державну реєстрацію права власності від 25.09.2020 №41634756 (далі - Заява), поданою ОСОБА_3 (далі - Заявник), державним реєстратором Поломаним В.Д. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2020 №54264136 (далі - рішення №54264136), на підставі якого відкрито розділ №236 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (далі - Об?єкт), та проведено державну реєстрацію права власності за Заявником (номер запису 38370092).

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до Заяви додано такі документи:

довідка від 23.09.2020, видана обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки»;

довідка від 17.09.2013 №2517, видана Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, в якій зазначено, що Заявник є власником Об?єкту, згідно запису в погосподарській книзі сільської ради;

технічний паспорт від 20.01.1998 №6, виготовлений Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації, в якому вказано рік побудови об?єкта нерухомого майна 1990 (далі - технічний паспорт).

Перевіркою встановлено, що Заявником не було подано, а державним реєстратором ОСОБА_1 усупереч статті 31 Закону №1952-IV не витребувано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким Об?єктом, у зв??язку з відсутністю інформації про реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав.

При проведенні реєстраційних дій державний реєстратор ОСОБА_1 зобов`язаний був зупинити розгляд Заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 23 Закону №1952-IV, оскільки не подано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під об?єктом.

Таким чином, державним реєстратором ОСОБА_1 порушено вимоги пунктів 12, 40 Порядку №1127, статей 3, 10, 23, 31 Закону №1952-IV, оскільки проведено державну реєстрацію прав без документа, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом та за відсутності відомостей про реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав.

Комісія також зазначила, що на лист Мін?юсту від 20.03.2023 №33277/П-6792/19.1.1, відповідно до пункту 13 Порядку №990, будь-яких пояснень від державного реєстратора Поломаного В.Д., що стосуються предмету перевірки впродовж проведення камеральної перевірки не надійшло.

Зважаючи на встановлені факти допущених порушень під час проведення реєстраційних дій, враховуючи, що державний реєстратор ОСОБА_1 протягом останніх дванадцяти місяців притягувався до відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на підставі наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2023 №982/5, керуючись принципами законності, обґрунтованості, рівності, розумності та пропорційності, Комісія вважала, що застосування до державного реєстратора ОСОБА_1 заходу відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру речових прав відповідає ступеню вчиненого порушення та є необхідним для запобігання зловживань у сфері державної реєстрації прав.

На підставі акта перевірки від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23, Міністерством юстиції України винесено наказ від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 », яким позивачу анульовано доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із наказами від 17.03.2023 №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області Поломаного Володимира Дмитровича» та від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 », позивач звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також забезпечення визнання та захисту державною таких прав, регламентовано Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01 липня 2004 року, (далі - Закон № 1952-IV, чинного та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин).

Згідно з ст. 2 Закону № 1952-IV, камеральна перевірка - перевірка, що проводиться у приміщенні Міністерства юстиції України виключно на підставі даних Державного реєстру прав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 37-1 Закону № 1952-IV, контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законів, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, крім нотаріусів, які здійснюють державну реєстрацію прав відповідно до покладених на них законом обов`язків.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок, під час здійснення контролю та проведення перевірок, критерії, за якими здійснюється моніторинг, критерії, за якими визначається ступінь відповідальності за відповідні порушення, допущені в сфері державної реєстрації, визначаються Кабінетом Міністрів України.

На виконання ч. 4 ст. 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Кабінетом Міністрів України розроблено Порядок здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 №990 (далі - Порядок № 990, чинного та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин).

Пунктом 4 Порядку № 990 встановлено, що контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації здійснюється шляхом:

1) розгляду звернень відповідно до Закону України «Про звернення громадян»;

2) розгляду депутатських запитів, звернень відповідно до Закону України «Про статус народного депутата України»;

3) аналізу інформації, опублікованої в засобах масової інформації чи оприлюдненої в Інтернеті;

4) перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації;

5) моніторингу реєстраційних дій в реєстрах;

6) проведення спеціальної перевірки діяльності державного реєстратора в реєстрах щодо осіб, які до призначення на посаду державного реєстратора або на іншу посаду, що передбачає виконання функцій державного реєстратора (далі - посада державного реєстратора), перебували на посаді державного реєстратора в іншого суб`єкта державної реєстрації;

7) проведення тестування на знання законодавства у сфері державної реєстрації осіб, які мають намір виконувати функції державного реєстратора та не перебували на посаді державного реєстратора у певного суб`єкта державної реєстрації.

При цьому, камеральна перевірка під час здійснення контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації проводиться на підставі рішення Мін`юсту в разі виявлення порушень, визначених законами, порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (п. 9 Порядку № 990).

Згідно з п. 10 Порядку № 990 у рішенні Мін`юсту про проведення камеральної перевірки зазначаються прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно яких прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, та підстава проведення камеральної перевірки.

Відповідним рішенням утворюється комісія з проведення камеральної перевірки у складі не менше як трьох посадових осіб Мін`юсту (далі - комісія).

Відповідно до п. п. 13, 13-1, 14 Порядку № 990, під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.

Результати камеральної перевірки викладаються у формі акта або довідки, які підписується усіма членами комісії.

У разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті/довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки; прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні норми законів) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів (у разі складення акта); пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (у разі складення акта).

В акті про проведення камеральної перевірки зазначаються встановлені у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразове грубе чи неодноразові істотні порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

За результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Системний аналіз наведених правових норм надає суду підстави для висновку, що однією з підстав призначення та проведення камеральної перевірки державного реєстратора є перевірка відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації (п.п. 4 п. 4 Порядку № 990), які фіксуються в акті, складеному за результатом такого моніторингу. У свою чергу, камеральна перевірка призначається наказом Мін`юсту, у якому вказується прізвище, ім`я, по батькові державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації, стосовно якого прийнято рішення про проведення камеральної перевірки, склад комісії та підстава проведення камеральної перевірки. За наслідками проведення камеральної перевірки, у разі наявності порушень установленого законом порядку державної реєстрації, складається акт, який підписується усіма членами комісії, та у якому, окрім іншого, міститься опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів. Цей акт є підставою для прийняття відповідного рішення (наказу) щодо державного реєстратора, у тому числі щодо анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Так, з матеріалів справи судом вище встановлено, що підставою для призначення відповідачем камеральної перевірки державного реєстратора ОСОБА_1 , зокрема, слугував лист відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 (вх. №7413-16-23 від 17.01.2023), з посиланням на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000187 від 02.12.2021 за фактом підроблення документа, а саме довідки Солонківської сільської ради, яка стала підставою для реєстрації державним реєстратором ОСОБА_1 права власності на будинок в АДРЕСА_2 , який в свою чергу, згідно з рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.09.2001 в справі №2-64/2000 належить іншим особам.

Окрім цього, підставою для призначення відповідачем відповідної камеральної перевірки також слугував лист фізичної особи ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 07.03.2023 (вх. №П-6792 від 13.03.2023) щодо протиправного, на підставі підробленої довідки, внесення відомостей державним реєстратором Поломаним В.Д. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності ОСОБА_3 на цей же будинок в АДРЕСА_2 , який згідно з рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.09.2001 в справі №2-64/2000 був успадкований нею.

Як вже згадувалося вище, підставою для призначення камеральної перевірки державних реєстраторів є саме виявлення під час перевірки відомостей, отриманих Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації, порушень порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Необхідно зазначити, що за своїм змістом листи відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 07.03.2023 містять детальний виклад обставин, з якими суб`єкти звернення пов`язують порушення держаним реєстратором ОСОБА_1 вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127, під час проведення реєстраційних дій, вчинених позивачем за заявою від 25.09.2020 №41634756, поданою ОСОБА_3 .

Таким чином, суд приходить висновку, що відомості, які містяться у наведених вище листах, якраз і є тими відомостями, що отримані Міністерством юстиції під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації, порушень порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Щодо аргументів позивача про те, що ОСОБА_2 подавала скаргу, а не звернення, яка у свою чергу повинна була бути розглянута у відповідності до ст. 37 Закону №1952-IV та Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128, а не відповідно до ст. 37-1 Закону №1952-IV та Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990, суд зауважує, що оскільки відповідна скарга не містила прохання про скасування рішень, прийнятих позивачем, а її метою фактично було вжиття заходів щодо притягнення до відповідальності державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради, така була розглянута відповідачем у порядку Закону України «Про звернення громадян», а відомості, що містились у ній вже були підставою для призначення відповідної камеральної перевірки.

Водночас, суд звертає увагу, що питання належного розгляду Міністерством юстиції скарги ОСОБА_2 не є предметом розгляду даної справи.

Щодо доводів позивача про те, що у зв`язку вищенаведеними обставинами порушене його право про надання пояснень, суд зауважує, що згідно з відомостями, наявними в акті перевірки, на лист Мін?юсту від 20.03.2023 №33277/П-6792/19.1.1, відповідно до пункту 13 Порядку №990, будь-яких пояснень від державного реєстратора Поломаного В.Д., що стосуються предмету перевірки впродовж проведення камеральної перевірки не надійшло.

Таким чином, позивач не скористався можливістю надання пояснень, при цьому, жодним чином не спростовує наведених фактів, встановлених в акті перевірки.

Окрім цього, необхідно зазначити, що ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Органи досудового розслідування не позбавлені права направляти листи та запити з питань пов`язаних з кримінальним провадженням, у тому числі звертатись до Мін`юсту із відповідними листами та відповідно Мін`юст зобов`язаний реагувати на ці звернення згідно пункту 4 Порядку № 990.

Отже, системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку, що розгляд листів, запитів слідчих органів або звернень з питань, пов`язаних із державною реєстрацією належить до кола повноважень Мін`юсту у сфері державної реєстрації, а перелік відомостей та шляхів їх отримання Мін`юстом під час реалізації повноважень у сфері державної реєстрації не є вичерпним та обмежений виключно фактичними повноваженнями Мін`юсту.

Відтак, враховуючи наведене вище, у відповідача були законні підстави для проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 на підставі отриманої інформації, що містилася у листах відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області від 10.01.2023 №285/43/08-23 та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) від 07.03.2023, що відповідає підпункту 4 пункту 4 Порядку №990.

Крім цього, слід зауважити, що наказ від 17.03.2023 №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 » вже реалізований, тобто вичерпав свою дію, оскільки за його наслідками прийнято наказ від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 ».

Велика палата Верховного Суду висловлювалася з приводу розгляду позовних вимог про оскарження наказу про проведення перевірки в контексті належного та ефективного способу захисту права платника податків в разі проведення контролюючим органом перевірки. Так, у постанові Великої палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі №816/228/17 зазначено, що неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосування норми до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, належним способом захисту прав позивача є оскарження рішень контролюючого органу, прийнятих за результатами такої перевірки.

Відповідний висновок також викладений в постанові Верховного Суду від 03.11.2022 у справі №520/9698/19.

Отже, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу від 17.03.2023 №672/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Перемишлянського району Львівської області ОСОБА_1 » задоволенню не підлягають.

Щодо порушень законодавства з боку позивача у сфері державної реєстрації, виявлених під час проведення камеральної перевірки, то суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 3 Закону № 1952-IV однією зі засад державної реєстрації прав є внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Пунктами 1, 2 частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема:

відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах;

перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Аналогічні за змістом норми визначені у Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (далі Порядок №1127, чинного та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин), пунктом 12 якого передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на таке майно, відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями, а також наявність підстав для проведення державної реєстрації прав, зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав.

Згідно з п. 40 Порядку №1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону № 1952-IV для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Пунктом 1 частини 1 статті 23 Закону № 1952-IV визначено підстави для зупинення державним реєстратором розгляду заяви про державну реєстрацію прав, зокрема подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

За змістом частини 2 статті 24 Закону № 1952-IV за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Підставою для відмови в державній реєстрації прав відповідно до пункту 4 частини 1 статті 24 Закону № 1952-IV, зокрема є подання документів, які не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження.

Так, матеріалами справи підтверджено, що державним реєстратором Поломаним В.Д. за результатом розгляду заяви ОСОБА_3 про державну реєстрацію права власності від 25.09.2020 №41634756 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.09.2020 №54264136, на підставі якого відкрито розділ №236 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та проведено державну реєстрацію права власності за заявником, номер запису 38370092.

Згідно з відомостями Державного реєстру прав до заяви від 25.09.2020 №41634756 ОСОБА_3 додано такі документи:

довідка від 23.09.2020, видана обласним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», згідно з якою станом на 29.12.2012 реєстрація про право власності будинку за адресою АДРЕСА_2 , гр. ОСОБА_3 в інвентаризаційній справі бюро відсутня;

довідка від 17.09.2013 №2517, видана Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, в якій зазначено, що згідно запису в погосподарських книгах сільської ради, житловий будинок, який належить гр. ОСОБА_3 розташований за адресою: АДРЕСА_2 , був збудований у 1990 році. За житловим будинком рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,18 га.;

технічний паспорт від 20.01.1998 №6, виготовлений Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації на одноквартирний будинок АДРЕСА_2 , в якому вказано рік побудови об?єкта нерухомого майна 1990.

Водночас, у зв?язку з відсутністю інформації про реєстрацію права власності на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав, заявником не було подано, а державним реєстратором ОСОБА_1 усупереч статті 31 Закону №1952-IV не витребувано документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під будинком АДРЕСА_2 .

При цьому, щодо аргументів позивача про те, що в довідці від 17.09.2013 №2517, виданій Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області було зазначено, що за житловим будинком рахується земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку площею 0,18 га., а тому не долучення документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом слід кваліфікувати як неправильне застосування законодавства у сфері державної реєстрації, та відповідачу слід було застосувати до нього, як вид стягнення пункт 5 частини другої статті 37-1 Закону №1952-IV, а саме: направлення на обов`язкове підвищення кваліфікації державного реєстратора, суд зазначає таке.

Так, як вже йшлося вище, для здійснення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Тобто законодавством встановлено чітку імперативну норму щодо долучення документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об?єктом у разі відсутності державної реєстрації речового права на земельну ділянку в Державному реєстрі прав, яким також може вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність, а тому будь-яке інше трактування даних норм є неможливим.

Таким чином, оскільки до заяви від 25.09.2020 №41634756 заявником не долучалося документу, що посвідчує речове право на земельну ділянку під спірним об?єктом, зокрема й рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність, суд дійшов висновку, що позивачем при проведенні державної реєстрації було допущено саме порушення законодавства, що й зазначено відповідачем в акті перевірки від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23.

Відтак, суд вважає, що матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача порушення порядку державної реєстрації прав, зокрема вимог пунктів 12, 40 Порядку №1127 та статей 3, 10, 23, 31 Закону №1952-IV, і такі не спростовані під час розгляду даної справи.

Щодо правомірності наказу Міністерства юстиції України від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 », а саме щодо його вмотивованості то необхідно зазначити таке.

Як згадувалося вище, пунктом 14 Порядку № 990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки у разі наявності порушень встановленого законом порядку державної реєстрації на підставі акта комісії про проведення камеральної перевірки Мін`юстом приймається вмотивоване рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Відповідно до Порядку № 990 саме в акті зазначаються встановлені у діях державного реєстратора порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах.

Так, за результатами проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі прав позивача, Комісією з перевірки було складено акт від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23, де чітко визначено про факти встановлених порушень у сфері державної реєстрації прав вимог статей 3, 10, 23, 31 Закону №1952-IV, і такі порушення знайшли своє підтвердження під час розгляду даної справи.

На підставі встановлених порушень законодавства у сфері державної реєстрації прав. Міністерством юстиції України було прийнято рішення у формі наказу від 06.04.2023 №1260/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 », яким позивачу анульовано доступ до Державного реєстру прав.

Зі змісту оскаржуваного наказу від 06.04.2023 №1260/5 вбачається, що підставою його винесення був саме акт від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23, який, у свою чергу, містить детальний опис порушень законодавства з боку державного реєстратора ОСОБА_1 .

Відтак, акт за результатами перевірки має обов`язковий характер для ухвалення рішення Мін`юстом про притягнення державного реєстратора до відповідальності.

А тому, при прийнятті спірного наказу, Міністерство юстиції України діяло у межах та у спосіб передбачений законодавством, оскільки рішення було обґрунтовано прийнято на підставі вказаного вище акта за результатами камеральної перевірки.

Оскільки акт містить мотиви та обґрунтування прийняття рішення щодо анулювання державному реєстратору ОСОБА_1 доступу до Державного реєстру прав, то наказ від 06.04.2023 №1260/5 є вмотивованим, а доводи позивача непідтвердженими.

Щодо застосування до позивача такого заходу реагування, як анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав, то суд звертає увагу на наступне.

Згідно з нормами Закону № 1952-IV вбачається, що законодавець, наділяючи Міністерство юстиції України функціями контролю у сфері державної реєстрації прав та визначаючи порядок застосування ним видів заходів впливу до державних реєстраторів, як контролюючий орган, також зобов`язав його мотивувати таке рішення. Тобто Міністерство юстиції України зобов`язане навести підстави прийняття такого рішення, зазначити належні і достатні мотиви, за яких застосовано саме такий захід впливу, та обґрунтувати строки його застосування.

Отже, для прийняття рішення відповідно до Закону 1952-IV, підставою для якого є наявність у діях державного реєстратора одноразового грубого чи неодноразового порушення визначених законами порядків державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та/або державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Міністерство юстиції України має ретельно дослідити всі обставини справи, тобто встановити факт порушення державним реєстратором законодавства у сфері державної реєстрації прав, що в свою чергу і є мотивом для прийняття рішення про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

Застосування певного виду стягнення, передбаченого ст. 37-1 Закону №1952-ІV повинно відповідати загальним принципам законності, справедливості, індивідуальності, пропорційності, оскільки наслідки негайного виконання рішення про обмеження доступу впливають на професійну діяльність державних реєстраторів, робота яких безпосередньо залежить від можливості мати такий доступ.

Тому, визначаючи вид стягнення, відповідач повинен був врахувати характер порушення, його систематичність, сукупність з іншими порушеннями, наявність/відсутність негативних наслідків з відображенням цих обставин у спірному наказі про застосування заходу стягнення.

При цьому, за змістом пункту 14 Порядку № 990 рішення про результати проведення камеральної перевірки та притягнення державного реєстратора до передбаченої законом відповідальності повинне прийматися з урахуванням вчинених одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також з урахуванням наявних у Мін`юсті відомостей щодо неодноразового застосування до відповідного державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 990 у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого чи неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах, а також у разі, коли у Мін`юсту наявні відомості щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів, застосовується пункт 2 частини другої статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Аналізуючи вищенаведені норми, слід дійти висновку, що анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав можливе у трьох випадках, про що також свідчать застосовані законодавцем сполучники «чи», «а також», а саме:

- у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації одноразового грубого порушення законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах;

- у разі виявлення у діях державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації неодноразових істотних порушень законів під час проведення реєстраційних дій в реєстрах;

- за наявності у Мін`юсту відомостей щодо неодноразового застосування до такого державного реєстратора протягом останніх дванадцяти місяців заходів, пов`язаних з тимчасовим блокуванням чи анулюванням доступу до реєстрів.

Так, згідно з актом перевірки від 06.04.2023 №2082/19.1.1/23, при визначенні заходу відповідальності за допущені позивачем порушення, комісія виходила з того, що основними засадами державної реєстрації прав є гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження та внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених законом, а тому їх порушення, яке полягає у недотриманні встановленого порядку та процедур створює загрозу гарантіям непорушності права власності та існуючому правопорядку.

Зважаючи на встановлені факти допущених порушень під час проведення реєстраційних дій, комісія також врахувала, що державний реєстратор ОСОБА_1 протягом останніх дванадцяти місяців вже притягувався до відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру прав на підставі наказу Міністерства юстиції України від 15.03.2023 №982/5, що відповідно до пункту 16 Порядку № 990 є самостійною підставою для прийняття рішення про анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав.

При цьому, щодо аргументів позивача про те, що правомірність наказу, яким до позивача було попередньо застосовано заходи у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно розглядається у справі №380/6750/23, суд зауважує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 28 листопада 2023 року у справі №380/6750/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів Міністерства юстиції України від 23.02.2023 №558/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_1 », а також від 15.03.2023 № 982/5 «Про результати проведення камеральної перевірки державного реєстратора виконавчого комітету Бібрської міської ради Львівської області ОСОБА_1 », відмовлено повністю.

Таким чином, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2023 року у справі №380/6750/23 набрало законної сили 28 листопада 2023 року, а тому обставини, встановлені судами у справі №380/6750/23, в силу вимог ч. 4 ст. 78 КАС України враховуються при розгляді цієї справи.

При цьому, ухвалою Верховного Суду від 25 січня 2024 року у справі №380/6750/23 касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2023 у справі №380/6750/23 повернуто скаржнику.

Водночас, суд зауважує, що судами у справі №380/6750/23 було встановлено той факт, що державний реєстратор ОСОБА_1 під час проведення державної реєстрації речових прав за заявою від 08.12.2022 №53359374, допустив грубе та неодноразові істотні (відносно 4 об`єктів) порушення законодавства, а тому суди дійшли висновку, що наказ від 15.03.2023 № 982/5, яким позивачу вперше анульовано доступ до Державного реєстру прав є правомірним.

Відтак, підсумовуючи все вищенаведене, з урахуванням характеру допущених державним реєстратором ОСОБА_1 порушень під час проведення державної реєстрації речових прав, а також враховуючи факт того, що до позивача протягом останніх дванадцяти місяців вже застосовувалися заходи, пов`язані з анулюванням доступу до реєстру за грубе та неодноразові істотні порушення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав, суд вважає, що обраний відповідачем вид відповідальності у вигляді анулювання доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є виправданим та співмірним із вчиненими позивачем порушеннями, що свідчить про правомірність спірного наказу відповідача від 06.04.2023 №1260/5 та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку що позовні вимоги є необґрунтованими та у задоволенні позову необхідно відмовити.

Судові витрати відповідно до ст.139 КАС України стягненню зі сторін не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2024.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна