Справа № 160/7437/24
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
25 березня 2024 р.Справа №160/7437/24
21 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою з уточненими позовними вимогами, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 22.01.2024 року №947 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку;
Ухвалою від 22 березня 2024 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
22.03.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комфі Трейд" звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про забезпечення позову, у якій просить:
В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову тягне за собою правові наслідки у вигляді зупинення реєстрації усіх без виключень податкових накладних/розрахунків коригувань, поданих платником, які мають негативний характер для ТОВ «Комфі Трейд» з огляду на те, що строк реєстрації кожної податкової накладної значно збільшується, а на підприємство покладається додатковий обов`язок щодо надання пояснень та документів. Негативні наслідки від необґрунтованого прийняття зазначеного рішення полягають також у тому, що контрагенти позивача не мають можливості сформувати податковий кредит за податковою накладною, реєстрація якої зупинена, що у подальшому несе ризики припинення господарських відносин між підприємством та контрагентами. Наслідком цього є неотримання позивачем прибутку, а відтак невжиття заходів забезпечення позову може спричинити припинення діяльності позивача.
Припинення діяльності підприємства та неотримання прибутку призведе до того, що у позивача будуть відсутні кошти на виплату заробітної плати, сплату митних та податкових платежів. Крім того зупинення реєстрації податкових накладних призводить до погіршення ділової репутації та, як наслідок, до можливого розірвання ділових відносин з контрагентами.
Заявник зауважує, що після віднесення платника податку до категорії ризикових складені ним податкові накладні/розрахунки коригування зупиняються, що підтверджує фактичну неможливість вести господарську діяльність до часу винесення рішення у справі по суті, оскільки безвибірково всі здійснені господарські операції та всі контрагенти підпадуть під дію негативи п х наслідків.
Таким чином, позивач вважає, що вказані підстави застосування заходів забезпечення позову у своїй сукупності доводять необхідність тимчасового зупинення дії оскаржуваних рішень.
Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з такого.
Частинами 1 та 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Згідно із положеннями частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється в безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).
В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд в ухвалі про забезпечення позову повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Також суд має вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними, навести підстави, з яких він дійшов висновку про існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, цим рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі.
Слід зазначити, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не можуть вирішуватись ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Розглядаючи питання щодо наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, суди повинні також враховувати специфіку правовідносин, стосовно яких виник спір, та їх відповідне законодавче врегулювання, за наслідками аналізу якого можна зробити висновок, чи дійсно застосування заходів забезпечення позову є необхідним у цьому конкретному випадку, чи може невжиття таких засобів мати незворотні наслідки.
Відповідно до п.6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165, у разі прийняття комісією регіонального рівня рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку за результатами розгляду інформації та копій документів, що свідчать про невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку, попереднє рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку втрачає чинність.
При вирішенні питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову суд зазначає, що згідно із приписами податкового законодавства після віднесення платника податку до категорії ризикового всі без виключення складені ним податкові накладні/розрахунки коригування зупиняються, що підтверджує доводи позивача про фактичну неможливість вести господарську діяльність до часу винесення рішення у цій справі, оскільки безвибірково всі здійснені господарські операції та всі контрагенти підпадуть під дію негативних наслідків оскаржуваного рішення.
Невжиття заходів забезпечення позову очевидно істотно ускладнить виконання рішення суду (в разі задоволення позовних вимог) в частині поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки всі вчинені до того часу господарські операції та контрагенти будуть дискредитовані, оскільки фактично мали взаємовідносини з ризиковим платником податку на додану вартість.
Як видно з матеріалів справи, ТОВ «Комфі Трейд» є великим платником податків та компанією, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля в спеціалізованих магазинах електронною апаратурою побутового призначення для приймання, записування, відтворення звуку та зображення. Ця діяльність реалізується як у формі інтернет-магазину, так і продажом товарів у магазинах «COMFY» по всій території України (більше 100 магазинів).
ТОВ «Комфі Трейд» самостійно не виробляє вказану продукцію, а основним видом діяльності товариства є власне реалізація роздрібної торгівлі товару, придбаного у постачальників.
Наказами Міністерства економіки України від 24.03.2023 №1601 та від 26.01.2024 року №2476 позивача визначено критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на 2023 рік та на 2024 рік.
Як зазначає позивач, товариство як суб`єкт реальної економіки України має наступні показники:
- кількість магазинів на кінець 2023 року складає 102 магазини (лідер ринку у своїй галузі);
- середня кількість працівників за 2023 рік складає 3 767 осіб;
- фонд оплати праці всіх працівників сягає 1 245 млн. грн. за 2023 рік;
- всього податків із заробітної плати сягають 505 млн. грн. за 2023 рік;
- податок на додану вартість сплачений в розмірі 624 млн. грн. у тому числі той, що сплачений на митниці 127 млн. грн. за 2023 рік;
- загальний оберт сягнув 31 387 млн. грн.
- загальна вартість товарів придбаних в Україні для подальшого продажу складає 30 663 млн. грн.
Щодо сплати податків ТОВ «Комфі Трейд» за 2023 рік:
- всього податків із заробітної плати сягають 505 млн. грн.;
- податок на додану вартість сплачений в розмірі 624 млн. грн., у тому числі ПДВ сплачений на митниці 127 млн. грн.
У підприємства відсутня заборгованість по сплаті податків, зборів та платежів.
Наслідком цього є неотримання позивачем як прибутку, так і реалізація права на відшкодування збитків, в тому числі і з держави.
Слід зазначити, що забезпечення позову визначеним позвичем способом не позбавляє відповідача в подальшому можливості здійснювати перевірку окремо поданих податкових накладних/розрахунків коригування, тобто реалізовувати свої контролюючі функції за наявності обґрунтованих сумнівів щодо певної господарської операції.
Згідно із Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13.09.1989 рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
Застосування заходів забезпечення позову носить тимчасовий характер та не є вирішенням спірних правовідносин чи наданням будь-якої попередньої оцінки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.
Суд зазначає, що перевірка інформації, яка б давала можливість ідентифікувати підставі для віднесення позивача до ризикових підприємств, в чому полягає та яким чином вона свідчить про відповідність критеріям ризиковості саме ТОВ «Комфі Трейд» буде вирішуватись судом під час розгляд справи по суті.
Оскільки правомірність прийняття відповідачем оскаржуваних рішень підлягає дослідженню лише під час судового вирішення справи, то невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Заходи забезпечення адміністративного позову відповідають предмету адміністративного позову та водночас вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, оскільки перебуваючи в статусі ризикових підтприємств позивач не зможе здійснювати свій основний вид господарської діяльності - реалізацію роздрібної торгівлі товару, придбаного у постачальників.
Зважаючи на викладене у сукупності, а також те, що правомірність оскаржуваного рішення буде встановлюватися судом в межах цієї адміністративної справи, суд зробив висновок, що обраний заявником спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачем вимогами, виконання оскаржуваного рішення до ухвалення рішення в цій адміністративній справі створює очевидну небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду та відповідно неможливість ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Оцінюючи заяву про забезпечення позову, суд вважає наявними докази очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, як і того, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.
Таким чином, на час подання позову та розгляду цієї справи існують підстави для часткового забезпечення позову, передбачені частиною 1 статті 151 КАС України.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфі Трейд» про забезпечення позову у справі 160/7437/24 задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог заяви по забезпечення позову - відмовити.
Ухвала суду набирає чинності з 25.03.2024 року і підлягає негайному виконанню на підставі ч.1 ст.156 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду може бути пред`явлена до виконання до 08.03.2027 року.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст.256 КАС України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Суддя С.В. Ніколайчук