Справа № 420/2802/24
Суддя: Іванов Е.А.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2802/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Іванова Е.А., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (), за участю третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не надсиланні документів виконавчого провадження стягувачу (позивачу) за виконавчим провадженням № 73194987 з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі №540/6710/21 на підставі виконавчого листа від 29.09.2023 у справі № 540/6710/21;

- зобов`язати відповідача надіслати копії документів виконавчого провадженням № 73194987 з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 на підставі виконавчого листа від 29.09.2023 у справі №540/6710/21стягувачу (позивачу);

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не вжитті заходів до примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21, передбачених ст.63 Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язати відповідача винести постанову про накладення на боржника (Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області) штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в якій також зазначити вимогу виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність;

- повторно перевірити виконання рішення боржником (Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області);

- у разі повторного не виконання боржником (Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області) рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 винести постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження мотивуючи, це тим, що надіслав 25.10.2023 року виконавчий лист по справі №540/6710/21 до примусового виконання відповідачу, який той отримав 31.10.2023 року, проте копію постанови про відкриття виконавчого провадження йому не надіслав, тоді як 01.11.2023 року відкрив його. Так як станом на 05.12.2023 року йому не було відомо про дії вчинені відповідачем за його заявою то він звернувся до відповідача з заявою у якій просив повідомити про заходи вжиті з метою примусового виконання виконавчого листа та надіслати копії процесуальних документів винесених державним виконавцем, проте жодної відповіді не отримав, а рішення суду залишається не виконаним. Так як рішення суду носить немайновий характер, то відповідач мав застосувати до боржника за невиконання виконавчого листа штраф, що ним не вчинено.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року відкрито провадження у справі з урахуванням особливостей встановлених ст. ст. 268-273, 287 КАС України.

Ухвалою суду від 12.02.2024 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року замінено відповідача у справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) () на правонаступника - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ().

Від представника відповідача 19.02.24р. до суду надійшов відзив на позов у якому позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову, так як виконавець направляв сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням стягувачу за №681 Укрпошта копію постанови про відкриття виконавчого провадження яке повернуто за зворотною адресою через відсутність адреса та на заяву позивача від 05.12.2023 року надано 12.01.2024 року відповідь 12.01.2024 року яку рекомендованим поштовим відправленням надіслано позивачу за №218 Укрпошта та повернуто за зворотною адресою у зв`язку з закінченням терміну зберігання. Також позивач має право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження в приміщенні установи у встановлений день та час або в автоматизованій системі виконачого провадження в мережі інтернет. Та як повідомив боржник на 2023 рік видатки за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» за бюджетною програмою КПКВК 0501020 територіальному управлінню затверджені не були, та виходячи з практики Верховного суду якою визначено, що невиконання судового рішення державним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, що є вирішальною ознакою для накладення на боржника штрафу.

22.02.2024 року від позивача до суд надійшла відповідь на відзив.

20.02.2024 року та 26.02.2024 від третьої особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області надійшли письмові пояснення у яких просить відмовити у задоволенні позову та які за змістом збігаютья з відзивом, а також вказує на відсутність фінансування на 2023 та 2024 року за бюджетною програмою КЕКВ 2730.

27.02.2024 року від представника третьої особи Територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області до суду надійшли пояснення щодо відзиву на позов.

29.02.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на пояснення третьої особи.

04.03.2024 року до суду від представника третьої особи надійшли пояснення щодо відповіді на відзив.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року відкрито позовне провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 24.01.2022 року зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши заяви по суті справи, матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 направив до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву про примусове виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №540/6710/21 від 19.05.2023року, яким зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області провести перерахунок суддівської винагороди судді Куйбишевського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 за період з 18.04.2020 року по 27.08.2020 року (за виключенням днів відпустки у вказаному періоді), обчисливши її відповідно до вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" без застосування обмеження, передбаченого статтею 29 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", та здійснити її виплату з урахуванням раніше сплачених сум та з відрахуванням обов`язкових платежів. До якої позивач додав виконавчий лист від 29.09.2023 року .

01.11.2023 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Білан Д.Г. відкрито виконавче провадження ВП №73194987 по заяві позивача.

02.11.2023 року ст.державний виконавець направив на адресу позивача, яка збігається з адресою у виконавчому листі та у цьому позові, засобами поштового зв`язку «Укрпошта» рекомендованим повідомлення №681 лист від 01.11.2023 року та копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №73194987 від 01.11.2023 року, яке було повернуто за зворотною адресою через відсутність адресата за вказаною адресою, що підтверджується списком №202 від 02.11.2023 року, чеком Укрпошти, та роздруківкою трекінгу з сайту Укрпошти наявні у матеріалах справи.

Згідно ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Проте відповідно до ч.2 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі.

На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами.

Та хоча позивач як стягувач не зазначав в заяві про те, що він має електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), то виходячи з норми закону виконавець повинен був вчинити ці дії (перевірити наявність електронного кабінету) самостійно, а вже в разі його відсутності скористатися поштовим відправленням, тим більш, що позивач як суддя має електронний кабінет.

Крім того суд враховує, що виконавець достеменно знав про те, що його супровідний лист та постанова про відкриття виконавчого провадження не були отримані стягувачем(позивачем) та повернуті йому, а тому повинен був процесуальні рішення направити стягувачу в порядку передбаченому законом.

05.12.2023 року позивач направив до державного Відділу примусового виконання рішень

Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заяву у якій просив повідомити про заходи вжиті виконавцем з метою примусового виконання виконавчого листа від 29.09.2023 року у справі №540/6710/21 та надіслати копії процесуальних документів винесених державним виконавцем, та інформацію та копії документів просив надіслати у будь-який з способів: на електрону адрес, за телефонним номером на месенджери Viber , Telegram, WatsApp або поштову адресу що вказана у цій заяві.

Вказана заява була зареєстрована відповідачем 12.12.2023 року вх.№18565-26.1.

12.01.2024 р. за вих..№4382-2-26.1 відповідачем надана відповідь про хід виконавчого провадження, та відсутності підстав застосовувати штраф до боржника, через незатвердження кошторису на 2024рік та відсутність відомостей щодо обсягу видатків на 2024 рік за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню».

Вказаний лист був направлений на адресу позивачу засобами поштового зв`язку «Укрппошта» рекомендовим відправленням №218 та 03.02.2024 року повернутий «за закінченням терміну зберігання».

Та з відзиву на позов вбачається, що фактично відповідач визнає, що копії процесуальних документів винесених державним виконавцем, та інформацію та копії документів які позивач у заяві від 05.12.2023р. просив надіслати у будь-який з способів: на електрону адрес, за телефонним номером на месенджери Viber , Telegram, WatsApp або поштову адресу, що вказана у цій заяві ст.державний виконавець не надіслав.

Суд враховує, що Пленум Вищого адміністративного суду у п.4.1 Постанови від 29.09.2016 № 10 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» вказав, що «Закон України "Про виконавче провадження" регламентує спеціальний порядок доступу (ознайомлення) сторін виконавчого провадження до інформації, створеної (одержаної) у ході виконавчого провадження.

Відтак положення Закону № 2939-VI не поширюються на доступ учасників відповідних процесів та сторін виконавчого провадження до викладеної інформації».

Таким чином суд доходить висновку, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо не надсилання позивачу документів виконавчого провадження №73194987 відповідно по положень ЗУ «Про виконавче провадження», та з метою поновлення порушених прав позивача його вимога щодо зобов`язання відповідача надіслати копії документів виконавчого провадженням № 73194987 з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 на підставі виконавчого листа від 29.09.2023 у справі №540/6710/21стягувачу (позивачу) підлягає задоволенню.

Також як встановлено судом у виконавчому провадженні доказів вчинення дій боржником на виконання виконавчого листа не міститься, тому що листи боржника до виконавця без підтверджувальних документів обставин зазначених в них суд не вважає належним доказом наявності поважних причин не виконання рішення суду, з урахуванням того, що у боржника в разі не затвердження кошторису на 2024 рік повинен бути тимчасовий індивідуальний кошторис відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2002 р. № 228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», та відповідне фінансування по ньому, а також боржником не надано державному виконавцю доказів проведення перерахунку суддівської винагороди про який виконавець вказував у вимозі від 23.12.2023 року №68859-2-261, та доказу направлення до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня запиту на внесення змін у кошторис на рік для фінансування виконання рішення суду з метою його виконання.

В зв`язку з викладеним суд доходить висновку, що відповідач за даних обставин вчинив протиправну бездіяльність у не вжитті заходів до примусового виконання рішення суду у справі №540/6710/21, а тому позовна вимога щодо визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не вжитті заходів до примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21, передбачених ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до положень ст.1, 3, 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404 -VIII (далі Закону №1404 -VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Суд враховує правову позицію Верховного суду викладену у постанові від 26 січня 2023 року по справі № 420/5597/19 що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленими частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень. Єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Також суд враховує, що на час направлення Територіальним управлінням ДСА України в Запорізькій області листа 04.01.2024 року вих..№08-03/79 до державного виконавця на його вимогу, не існували таки обставини, як затвердження кошторису третьої особи на 2024 рік, який наданий третьою особою суду разом з поясненнями на позов та з якого вбачається, що він затверджений 05.01.2024 року (копія знаходиться в матеріалах справи), та за яким фінансування за кодом 2730 «Інші виплати населенню» не встановлені.

Та саме за цим кодом згідно п.п.25 п.2.5.3. Інструкції

щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від12.03.2012 № 333 проводяться виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством.

Так як ці обставини не були відомі державному виконавцю, та доказів того, що вони надавались третьою особою відповідачу матеріали справи не містять, суд доходить висновку, що в частині вимог зобов`язати відповідача винести постанову про накладення на боржника (Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області) штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в якій також зазначити вимогу виконати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність позов є передчасними та не підлягає задоволенню, так як це є дискреційними повноваженнями відповідача.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Тому з метою поновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідним зобов`язати відповідача вирішити питання щодо застосування ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» до боржника за виконавчим листом по справі №540/6710/21 з урахуванням висновків суду.

Щодо п.5 та 6. прохальної частини позовних вимог у яких позивач просить повторно перевірити виконання рішення боржником (Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області); - у разі повторного не виконання боржником (Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Запорізькій області) рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21 винести постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; надіслати до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення та винести постанову про закінчення виконавчого провадження, то враховуючи те, що дані вимоги є похідними від вимоги зобов`язати відповідача винести постанову про накладення штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зазначити вимогу виконати рішення суду протягом 10 днів та попередження про кримінальну відповідальність, щодо якої суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, а тому вони також не підлягають задоволенню, крім того вони є передчасними (заявленою на майбутнє), так як задоволення вимог на майбутнє не відповідає засадам наведеним у КАС України, оскільки ще не вирішено питання про застосування до боржника першого штрафу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи спір, суд також враховує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Проаналізувавши обставини справи, з урахуванням нормативного регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що державним виконавцем вчинено бездіяльність, та без всебічного дослідження всіх обставин спірних правовідносин, що мають значення для прийняття рішень, без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані це рішення, у зв`язку із чим адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір за платіжною інструкцією 0.0..1 від 06.02.2024 року на суму 1937,92грн.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною третьою статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи, те що позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір суд дійшов висновку щодо необхідності його стягнення з відповідача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо не надсиланні документів виконавчого провадження ОСОБА_1 .

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надіслати копії документів виконавчого провадженням № 73194987 ОСОБА_1 ;

Визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), яка полягає у не вжитті заходів до примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 у справі № 540/6710/21, передбачених ст.63 Закону України «Про виконавче провадження».

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вирішити питання щодо застосування ч.2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» до боржника за виконавчим провадженням № 73194987.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розміру 1937,92грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) код ЄДРПОУ .

Третя особа : Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (м.Запоріжжя пр.-т.Соборний 168 ).

Суддя Іванов Е.А.