Справа № 440/4375/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Є.Б. Супрун
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 р. Справа № 440/4375/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2023, м. Полтава, по справі № 440/4375/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просила суд визнати протиправними дії ГУПФ України в Полтавській області щодо застосування проіндексованого показника середньої заробітної плати по країні за 2014-2016 роки при призначенні їй пенсії за віком у 2022 році; зобов`язати ГУПФ України в Полтавській області здійснити обчислення, нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 у відповідності до частини 1 статті 27, частин 1, 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки у відповідному розмірі з дня призначення пенсії за віком, тобто з 01.03.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.23 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що при призначенні позивачу з 01.03.2021 пенсії за віком її було обчислено за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", хоча до 01.03.2021 виплата та нарахування пенсії відбувались відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Також, апелянт вказує, що висновок суду першої інстанції про те, що права позивача не порушені є помилковим, оскільки, відповідачем було самостійно проведено перерахунок пенсії позивача при призначенні пенсії за віком з 01.03.2021 відповідно до Закону №1058-IV, однак, при цьому ж перерахунку застосовано неправильний показник середньої заробітної плати в Україні, вважає що у випадку, коли їй було призначено пенсію за Законом №2493, у подальшому, при розрахунку пенсії за віком за Законом №1058, показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки передбачено застосування норм іншого закону. Тому при призначенні позивачу в березні 2022 року пенсії за віком відповідно до Закону №1058 підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки (три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії), згідно ч. 2 ст. 40 цього Закону.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому проти задоволення вимог позивача заперечував, вказав, що рішення суду прийняте у відповідності до норм процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.

Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Полтавській області, де з 18.03.2006 отримувала пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

З 01.03.2022 у зв`язку з індексацією заробітної плати відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" розмір пенсії ОСОБА_1 , призначеної за цим Законом (4244,58 грн), перевищив розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (3862,72 грн).

З 01.03.2022 ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому розмір пенсії був розрахований із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2014 - 2016 роки.

07.02.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила провести обчислення, нарахування та виплачувати їй пенсію за віком із застосуванням показника заробітної плати по країні за 2019-2021 роки відповідно до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2022 (а.с. 15).

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області листом від 24.02.2023 №1600-0207-8/13266 повідомило позивача про відсутність підстав для задоволення її заяви (а.с. 16-17).

Вважаючи відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у здійсненні перерахунку призначеної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, за календарні роки, що передують переведенню на пенсію за віком за 2019-2021 роки протиправною, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 даного Закону №1058-ІV визначено, що пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV, відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У відповідності до частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно вимог частини 3 статті 45 Закону, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до положень частини 7 статті 21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ (в редакції, чинній на призначення ОСОБА_1 пенсії за віком), пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ( 1058-15 ), виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України. ( Частина сьома статті 21 в редакції Закону N 1215-IV ( 1215-15 ) від 02.10.2003; із змінами, внесеними згідно із Законом N 2105-IV ( 2105-15 ) від 21.10.2004 )

Згідно пункту 4-7 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України "Про Кабінет Міністрів України", "Про державну службу", "Про Національний банк України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про судоустрій і статус суддів", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Митного кодексу України, Податкового кодексу України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України, розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

В силу вимог пункту 4-3 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та з 18.03.2006 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, у відповідь на заяву щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, листом від 24.02.2023 №1600-0207-8/13266 повідомило, що, на виконання пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, позивача із 01.03.2022 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV за матеріалами пенсійної справи.

При цьому, у даному листі зазначено, що обчислення розміру пенсії проведено за матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 у відповідності до пункту 4-7 частини 4 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати доходу), який враховується під час призначення попереднього виду пенсії, та на даний час, з урахуванням індексації заробітної плати, становить 6186,32 грн. Тому підстави для проведення перерахунку пенсії із врахуванням показника середнього заробітку за 2019-2021 роки, відсутні.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що у цій справі позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування №1058-IV позивач звернулася вперше.

Таким чином, на переконання позивача, її пенсія, відповідно до Закону № 1058-ІV, має бути перерахована, виходячи з показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2019-2021 роки.

Як зазначає відповідач та не заперечувалося позивачем, ОСОБА_1 з 18.03.2006 отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ.

Пенсія посадової особи органів місцевого самоврядування є різновидом пенсії за віком, оскільки, на її призначення мають право особи, які досягли встановленого законодавством України пенсійного віку.

З 01 березня 2022 року позивача переведено з пенсії за віком, призначеної за нормами Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» №2493-ІІІ на пенсію за віком, призначену за нормами Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Тобто, ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Оскільки, мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, колегія суддів вважає, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у постанові від 29 листопада 2022 року у справі № 560/4589/21, що прийнята Верховним судом за подібних правовідносин.

З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що відповідач при розрахунку пенсії позивачу за віком протиправно не застосував вірний показник середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки, у зв`язку з чим, як на момент звернення позивача до суду, так і станом на день ухвалення оскаржуваного рішення, продовжувала тривати протиправність дій відповідача щодо застосування невірного показника середньої заробітної плати в Україні при призначенні пенсії за віком позивачу, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Посилання апелянта на висновки Верховного Суду, що викладені у постановах від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17, Верховним Судом у постанові від 31.05.2019 у справі №359/4709/17, від 21.02.2019 у справі №211/2459/17, від 28.11.2019 у справі №647/1699/16-а, від 31.07.2019 у справі №720/208/17, Київським окружним адміністративним судом від 20.07.2021 у справі 320/4287/21, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судові рішення у даних справах прийнято за інших обставин справи та правовідносин, а тому, викладені в них висновки не підлягають застосуванню при вирішенні спору у даній справі. Так, у наведених апелянтом справах встановлено, що позивачам первинно було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення. В подальшому, позивачів переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. У цих справах Суд дійшов висновку про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому, при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частиною третьою статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на інший вид пенсії у межах одного закону, а тому, при обчисленні пенсії необхідно застосувати показник середньої заробітної плати (доходу) за три роки, що передували року призначенню пенсії за віком.

Стосовно посилання скаржника на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.07.2021 у справі №320/4287/21, колегія суддів зазначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 стаття 242 КАС України).

Колегія суддів враховує останнє правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 29 листопада 2022 року у справі № 560/4589/21.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 по справі № 440/4375/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко