Справа № 280/435/24
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 березня 2024 року Справа № 280/435/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100 000,00 гривень на місць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період січень, лютий, березень, квітень 2023 року; за 14.05.2023; з 01.09.2023 по 18.09.2023;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 30 000,00 гривень на місць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період 19.09.2023 по 27.09.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 100 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період січень, лютий, березень, квітень 2023 року; за 14.05.2023; з 01.09.2023 по 18.09.2023;

зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", в розмірі 30 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період 19.09.2023 по 27.09.2023.

Позовну заяву мотивовано тим, що позивач 24.01.2023 призначений на посаду водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької ради військової частини НОМЕР_2 , як такий, що прибув з військової частини НОМЕР_4 , та зарахований до списків особового складу. У грудні 2023 році ОСОБА_1 надано довідки про щомісячні розміри виплачених додаткових видів грошового забезпечення за 2023 рік з якої встановлено, що відповідач не здійснював належним чином повне нарахування і виплату додаткової грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 за №168. Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 року за №4186 позивач в період з 24.01.2023 по 21.02.2023, з 07.03.2023 по 15.05.2023, з 06.06.2023 по 18.09.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та Інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в с. Полтавка Пологівського району Запорізької області. Позивач вказує, що населений пункт Полтавка, Пологівського району Запорізької області є районом ведення воєнних (бойових) дій в Запорізькій області, що визначено наказом Головнокомандувача ЗСУ. Позивач вважає, що перебуваючи в районі воєнних (бойових) дій та на посаді стрільця - помічника гранатометника 1 механізованого відлуння 2 механічного взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , відповідно до довідки військової частини брав безпосередню участь у бойових діях і забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що в свою чергу є підставою для нарахування і виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць. Однак, під час надання довідки військової частини про нарахування і отримання грошової винагороди за 2023 рік встановлено, що за січень, лютий, березень, квітень 2023 року ОСОБА_1 не була доплачена винагорода в повному обсязі в розмірі 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць, що підтверджується довідкою від 17.12.2023. Також, відповідач не здійснив нарахування і виплату позивачу грошової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень за 14.05.2023. За вересень 2023 року позивачу взагалі не була виплачена грошова винагорода, відповідно до постанови КМУ №168. Окрім того, відповідач не здійснив будь-яких нарахувань і виплат з 19.09.2023 по 27.09.2023 грошової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах. Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача є протиправною та такою, що порушує його права і свободи у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17.01.2024 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 29.01.2024 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) та без проведення судового засідання.

12 лютого 2024 року відповідачем засобами системи «Електронний суд» надано суду відзив на позовну заяву. Так, Військова частина НОМЕР_2 з вимогами, викладеними у вищевказані позовній заяві не погоджується та заперечує проти них. Відповідач вказує, що з огляду на те, що позивач брав участь у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у визначені довідкою від 17.12.2023 № 4095 строки, виплати додаткової винагороди здійснювались в залежності від здійснення таких заходів пропорційно дням у відповідному місяці. Як зазначено у довідці від 01.02.2024 № 444, виплати додаткової винагороди за спірні місяці, здійснювались з розрахунку 30000 та 100000 в залежності від здійснення таких заходів. Отже, військова частина НОМЕР_2 , у повній відповідності до п. 2 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», ч. 1 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII, виконала вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України, забезпечивши дотримання правового порядку в Україні. На думку відповідача, вказаний позов у справі №280/435/24 має очевидно штучний характер, адже предмет спору відсутній, а тому поданий завідомо безпідставно. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову у повному обсязі.

Також, на виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі відповідачем 12.02.2024 надано суду довіку про безпосередню участь позивача у бойових діях за період січень квітень 2023 року та довідку про розмір грошового забезпечення позивача за період січень жовтень 2023 року. Також, відповідач повідомив суд про відсутність можливості надати суду витребувані бойові накази (бойові розпорядження), журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення у звязку із тим, що вказані документи мають статус ДСК і розголошення відомостей з яких може призвести до нанесення шкоди Державі.

16 лютого 2024 року позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву. Позивач вказує на те, що перебуваючи в районі воєнних (бойових) дій та на посаді стрільця помічника гранатометника 1 механізованого відлуння 2 механічного взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , відповідно до довідки військової частини брав безпосередню участь у бойових діях і забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що в свою чергу є підставою для нарахування і виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100 000, 00 гривень в розрахунку на місяць. Твердження відповідача, що півмісяця ОСОБА_1 нараховувалося 30 000,00 гривень, а півмісяця 100 000,00 гривень є таким, що позбавлено логічного значення, оскільки ОСОБА_1 майже увесь 2023 р. перебував в зоні бойових дій та виконував заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Також відповідач не спростував того, що позивачу взагалі не було нарахована і виплачена додаткова грошова винагорода за вересень місяць, як в розмірі 100 тис. грн. та в розмірі 30 тис. грн. Позивач просить суд відзив відповідача залишити без задоволення, а позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Згідно з положеннями статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України з безконтактним електронним носієм у формі ID-картки № НОМЕР_5 .

18 квітня 2022 солдат ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) військової частини НОМЕР_6 від 01.11.2022 № 414/4.

Згідно з Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.01.2023 № 24 старшого солдата ОСОБА_1 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 20.01.2023 № 11-РС, на посаду водія 3 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , який прибув із військової частини НОМЕР_4 , з 24.01.203 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 21.01.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 15.05.2023 № 137 з 15.05.2023 позивач вибув на лікування у військовий шпиталь військової частини НОМЕР_7 .

Направленням військової частини НОМЕР_7 від 15.05.2023 ОСОБА_1 направлено на госпіталізацію до 5-МЛ.

У період з 15.05.2023 по 06.06.2023 позивач перебував на лікуванні в КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» Запорізької міської ради з діагнозом «Наслідки важкого поранення (МВТ) (від 18.04.2022). Акубаротравма. Сан після ВОПС м`яких тканин гомілок, лівого плеча, лівої пахвиної ділянки, верхньої третини правого стегна з наявністю сторонніх тіл (металеві осколки). ЗТГК. Сторонні тіла м`яких тканин лівої половини грудної клітини. Лівосторонній пневматорикс, СПО дренування по Бюлау зліва (від 18.04.2022). СПТ ПХО ран (від 18.04.2022 та 19.04.2022). Змішана контрактура лівого плеча. Посттравматичне ураження лівого плечового плетіння з помірним парезом лівої кисті. Порушення функцій лівої верхньої кінцівки. Помірний больовий, нейронно-судинний синдром», що підтверджується Випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5879.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.06.2023 № 159 вважати старшого солдата ОСОБА_1 таким, що 06.06.2023 прибув з «Міської лікарні екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР і приступив до виконання службових обов`язків.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27.09.2023 № 274 вважати старшого солдата ОСОБА_1 таким, що вибув у щорічну основну відпустку з 27.09.2023 по 08.10.2023.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 09.10.2023 № 286 вважати старшого солдата ОСОБА_1 таким, що прибув зі щорічної основної відпустки та приступив до виконання службових обов`язків.

У відповідності до довідки військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 старший солдат ОСОБА_1 в період з 24.01.2023 по 21.02.2023, з 07.03.2023 по 15.05.2023, з 06.06.2023 по 18.09.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в с. Полтавка Пологівського району Запорізької області. Підстава: БР ОУВ «Дніпро» від 11.03.2022 №313/ОУВ/99т, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 01.07.2023 №1763/127дск, наказ командира в/ч (з адміністративно господарської діяльності) від 01.09.2023 №447, журнал бойових дій військової частина НОМЕР_2 №48дск.

Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин першої та другої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Частинами 1-4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджено наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

В подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168 (далі - Постанова № 168).

Пунктом 5 зазначеної Постанови № 168 встановлено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до абз.1 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 (в первісній редакції на момент прийняття) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Згідно з абз 4 п. 1 Постанови № 168 виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

В подальшому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

01 квітня 2022 року постановою Кабінету Міністрів України № 400 внесено зміни до зазначеної Постанови № 168, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 № 400 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168» ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.

Таким чином, особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Таким чином, враховуючи вказане вище нормативне врегулювання, на період дії воєнного стану військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

Так, розмір додаткової винагороди становить 30000,00 грн., а у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - 100000,00 грн. пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України було надіслано (адресовано) військовому командуванню Збройних Сил України телеграму № 248/1298 від 25.03.2022.

Пунктом 1 вказаної телеграми визначено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

В подальшому, 07.07.2022 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 793 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, згідно якою були внесені відповідні зміни до Постанови № 168, зокрема п. 2-1 якої встановлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Крім того, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, Міністром оборони України було видано Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.

Відповідно до п. 13 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 вважаються такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 № 248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529.

Пунктом 1 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 встановлено, що під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдання з ведення руху оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Пунктом 2 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 передбачено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).

Згідно з п. 3 Окремого доручення Міністра № 912/з/29 райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України слід визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 затверджено зміни до Порядку № 260 та доповнено його новим розділом «XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану». Згідно п. 3 наказу від 25.01.2023 № 44 цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01 лютого 2023 року.

Положеннями п. 2, 4 - 5, 7 - 9 розділу XXXIV. Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану Порядку № 260 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах, командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.

Керівниками пунктів управління, управлінь (штабів) угруповань військ (сил), командирами військових частин (у тому числі резерву, установ, організацій), до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляються органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, а також виконання завдання у складі управління (штабу) угруповання військ (сил) (затверджених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України), угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління за минулий місяць.

Підтвердження виконання військовослужбовцями завдань на розгорнутих пунктах управління Генерального штабу Збройних Сил України здійснюється на підставі наказів Головнокомандувача Збройних Сил України, Генерального штабу Збройних Сил України про включення до складу відповідного пункту управління.

Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Отже, військовослужбовець Збройних Сил набуває право на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди у разі безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

При цьому, обов`язковою умовою для нарахування та виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, є документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів, що здійснюється на підставі бойових наказів, журналів бойових дій, рапортів командира підрозділу та довідок командира військової частини.

Аналіз вищеназваних нормативно-правових актів свідчить, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода військовослужбовцю збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, який перебуває безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів (виконання завдань у складі сил та засобів здійснення заходів тощо).

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до постанови №168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів.

Тобто, законодавець, очевидно, запроваджуючи два види доплат (30000 грн. та 100000 грн.) мав на меті, що збільшений розмір доплати пов`язаний не лише з виконання обов`язків військової служби, натомість має характер винагороди за виконання особливо складних бойових завдань.

Як встановлено судовим розглядом, згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 старший солдат ОСОБА_1 в період з 24.01.2023 по 21.02.2023, з 07.03.2023 по 15.05.2023, з 06.06.2023 по 18.09.2023 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в с. Полтавка Пологівського району Запорізької області.

Дослідивши зміст виданої позивачу довідки, суд зазначає, що підставою для видачі вказаної довідки стали відповідні: БР ОУВ «Дніпро» від 11.03.2022 №313/ОУВ/99т, БР ком. в/ч НОМЕР_2 від 01.07.2023 №1763/127дск, наказ командира в/ч (з адміністративно господарської діяльності) від 01.09.2023 №447, журнал бойових дій військової частина НОМЕР_2 №48дск.

Як встановлено судом, сторони не заперечують та не спростовують наведені у довідці військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 факти участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у відповідні періоди.

Водночас, згідно з позовною заявою позивач вважає, що відповідач мав виплачувати йому додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000, 00 гривень в розрахунку на місяць не лише за періоди, вказані у довідці військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186, а протягом всього строку перебування позивача в районі воєнних (бойових) дій - в с. Полтавка Пологівського району Запорізької області.

Суд відхиляє такі посилання позивача на те, що виконання військового обов`язку, в районі ведення воєнних (бойових) дій надає йому безумовне право на одержання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн., передбаченої постановою КМУ № 168.

У позовній заяві не зазначено конкретних фактів, які б свідчили про безпосередню участь позивача у бойових діях. Суд зауважує, що виконання військового обов`язку та участь у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії не є тотожніми поняттями.

Водночас, належних доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах введення воєнних (бойових) дії (бойового наказу, журналу бойових дій або іншого рапорту безпосереднього командира про обставини участі позивача у спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення) у період здійснення зазначених заходів) в періоди інші ніж зазначено у довідці військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 сторонами суду не надано, а матеріали справи не містять.

Також, як встановлено судом із довідки військової частини НОМЕР_2 від 01.02.2024 № 444 у спірний період позивачу було виплачено додаткову грошову винагороду: за січень 2023 року (всього 8 відпрацьованих днів) у сумі 7741,94 грн. (за 8 днів із розрахунку 30 тис.) та 18064,52 грн. (за 8 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за лютий 2024 року (всього відпрацьовано днів - 28) у сумі 10714,29 грн. (за 10 днів із розрахунку 30 тис.) та 35 714,29 грн. (за 10 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за березень 2023 року (всього відпрацьовано днів - 31) у сумі 4838,71 грн. (за 5 днів із розрахунку 30 тис.) та 64516,13 грн. (за 20 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за квітень 2023 року (всього відпрацьовано днів - 30) у сумі 15000 грн. (за 15 днів із розрахунку 30 тис.) та 50000 грн. (за 15 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за травень 2023 року (всього відпрацьовано днів - 31) у сумі 41935,48 грн. (за 13 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за червень 2023 року (всього відпрацьовано днів - 30) у сумі 83333,33 грн. (за 25 днів із розрахунку 70 (100) тис.); за липень серпень по 100 тис. грн.; за вересень 2023 року (всього відпрацьовано днів 30) у сумі 71 505,38 грн. (за 22 дні із розрахунку 70 (100) тис.).

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 17.12.2023 № 4095 позивачу було виплачено додаткову грошову винагороду: у січні 2023 року за період 24 - 31 січня 2023 року із розрахунку 30 тис. та із розрахунку 70 (100) тис.; у лютому 2023 року за період 01 10 лютого 2024 року із розрахунку 70 (100) тис., за період 11 20 лютого 2024 року із розрахунку 30 тис.; у березні 2023 року за період 07 - 26 березня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис., за період 27 - 31 березня 2023 року із розрахунку 30 тис.; у квітні 2023 року за період 01 - 15 квітня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис., за період 16 - 30 квітня 2023 року із розрахунку 30 тис.; у травні 2023 року за період 02 - 13 травня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис.; у червні 2023 року за період 06 30 червня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис., у липні серпні 2023 року за період 01 липня 31 серпня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис.; у вересні 2023 року за період 15 травня - 05 червня 2023 року із розрахунку 70 (100) тис.; у жовтні 2023 року за період 09 11 жовтня 2023 року із розрахунку 30 тис.

В той же час, як підтверджено матеріалами справи позивач брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України протягом: 8 днів у січні 2023 року, 21 дня у лютому 2023 року, 25 днів у березні 2023 року, 30 днів у квітні 2023 року, 14 днів у травні 2023 року, 25 днів у червні 2023 року, 31 день у липні 2023 року, 31 день у серпні 2023 року, 18 днів у вересні 2023 року. Також, позивач перебував на лікування у звязку із пораненням протягом травня червня 2023 року тривалістю 22 дні.

Тобто, як встановлено судом із наданих доказів, відповідачем не в повному обсязі нараховувалася та виплачувалася позивачу додаткова винагорода за участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у збільшеному до 100 тис. за лютий (сплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 тис. за 10 днів замість 21), березень (сплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 тис. за 20 днів замість 25), квітень (сплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 тис. за 15 днів замість 30), травень (сплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 тис. за 13 днів замість 14), вересень 2023 року (не сплачено додаткову винагороду із розрахунку 100 тис. за 18 днів).

Також, позивач у позовній заяві вказує на те, що з 19.09.2023 військова частина змінила свою дислокацію за межі зони бойових дій. Водночас, за вказаний період відповідач не здійснив будь-яких нарахувань і виплат з 19.09.2023 по 27.09.2023 грошової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах.

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано і матеріали справи не доведено виплату позивачу за період з 19.09.2023 по 27.09.2023 додаткової грошової винагороди в розмірі 30 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах або відсутність у позивача права на її отримання у вказаний період.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи відповідача про те, що позов має очевидно штучний характер, адже предмет спору відсутній, оскільки у відповідності до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, а згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Положеннями ст.13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно положень ч. 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч. 1 ст. 77 та ч. 2 ст. 77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі № 520/2261/19, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи положення частин першої, другої статті 77, 90 КАС України, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає, що у відповідності до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судові витрати зі сплати судового збору відсутні.

Доказів понесення позивачем інших судових витрат матеріали справи не містять.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 (юридична адреса: АДРЕСА_2 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 у повному обсязі додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 100 000,00 гривень на місць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за періоди безпосередньої участі особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, наведені у довідці військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у звязку з військовою агресією Російської Федерації проти України. .

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" в розмірі 30 000,00 гривень на місць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період 19.09.2023 по 27.09.2023.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", із розрахунку 100 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, за періоди безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, зазначені у довідці військової частини НОМЕР_2 від 25.12.2023 за №4186 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розрахунку 30 000,00 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах за період 19.09.2023 по 27.09.2023.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 22 березня 2024 року.

Суддя О.О. Артоуз