Справа № 380/16451/22
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 березня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:
головуючої-судді Сидор Н.Т.,
за участю секретаря судового засідання Рудницької Ю.С.,
позивача та представника позивача Талалаєвої О.Ю.,
представника відповідача Василика В.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій,
в с т а н о в и в :
на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 №1754 «Про результати службового розслідування» про накладення на позивача, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пунктів в статті 48 та статей 1 і 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України;
- зобов`язати відповідача видати позивачу, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 довідку про отримання травми 20.06.2022 внаслідок виконання бойового завдання в районі пункту Богородичне, Донецької області.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 25 лютого 2022 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів. 29 квітня 2022 року був направлений на виконання бойових завдань у м. Краматорськ Донецької області. 14 червня 2022 року отримав бойовий наказ від командира роти снайперів-капітана ОСОБА_2 відбути разом із снайперською групою у складі протидесантного резерву в район населеного пункту Богородичне Донецької області. 18 червня 2022 року ОСОБА_3 дав мені і ОСОБА_4 бойове завдання на позиції разом із ротою розвідки. Перебуваючи на бойовому завданні з 18 по 22 червня 2022 року, отримав вибухову травму. 02 вересня 2022 року подав рапорт до командира роти із проханням провести службове розслідування по факту отримання травми під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богородичне Донецької області, до якого долучив медичні документи. За результатами проведеного службового розслідування складений акт, у п. 3.17 якого зазначено, що в ході службового розслідування не підтверджено, що 19.06.2022 позивач отримав травму під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богородичне Донецької області. Наказом військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 №1754 «Про результати службового розслідування» за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пунктів в статті 48 та статей 1 і 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на позивача накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана». Вказує, що обставини, викладені в акті службового розслідування не відповідають дійсності, інформація у такому спотворена, більше того отримання пояснення солдатів, які не були на бойовій позиції не можуть вказати про наявність чи відсутність у позивача бойової травми. З наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності також не погоджується, вважає такий незаконним та необґрунтованим. Просить задовольнити позовні вимоги.
Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, де на спростування аргументів позивача зазначає, що відповідач вважає заявлені вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення до того ж посилання позивача на його думку порушені права, з боку командування військової частини НОМЕР_1 в позовній заяві не знаходять правового характеру та змісту, на якому ґрунтуються позовні вимоги, також позивач не наводить переконливих доводів щодо порушення відповідачем норм матеріального права, які регулюють правовідносини, по яким заявлений позов, зміст позову за своєю мотивацією необґрунтований з причин безпідставності та помилковості трактування позивачем нормативних актів, на які він посилається.
Відповідач зазначає, що в ході проведення службового розслідування уповноваженою комісією було встановлено, що неможливо встановити обставини щодо отримання травмування старшим лейтенантом ОСОБА_1 в н.п. Богородичне Донецької області та безпосередньо наявність даного випадку травмування (поранення, контузії) 19.06.2022. Так, у своїх поясненнях старший лейтенант ОСОБА_1 не вказує коли саме конкретно ним отримано травму, яку травму та за яких конкретних обставин було спричинено цю травму. Безпосередньої доповіді про отримання травми командиру роти снайперів старшим лейтенантом ОСОБА_1 19.06.2022 не здійснювалось. Рапорт про отримання травми був поданий лише 02.09.2022, тобто зі спливом майже в три місяці. В н.п. Богородичне Донецької області 19.02.2022 перша медична допомога старшому лейтенанту ОСОБА_1 не надавалась, вказаний військовослужбовець не евакуйовувався до медичного закладу, в журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 дані про отримання травми 19.06.2022 старшим лейтенантом ОСОБА_1 не зазначені. Однак встановлено, що 22.06.2022 перебуваючи в м. Краматорськ Донецької області о 14:00 год самостійно звернувся до медроти військової частини НОМЕР_1 , де отримав довідку Ф-100 від 22.06.2022. Враховуючи вищезазначені факти, відповідач вважає, що можна дійти висновку, що 22.06.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 отримав травму (цефалічний синдром, зниження зору, астенічний синдром) у м. Краматорську за невстановлених обставин, відтак довідка про отримання травми 20.06.2022 внаслідок виконання бойового завдання в районі пункту Богородичне Донецької області не видається. Також відповідач вказує, що позивачем не надано необхідних і достатніх доказів, що підтверджували б факт виконання ним бойового завдання 19.06.2022 в районі населеного пункту Богородичне Донецької області, а саме бойових розпоряджень, наказів, витяги з журналу бойових донесень/дій тощо. Враховуючи наведені обставини, відповідач просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.
Ухвалою судді від 12.12.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.
Ухвалою суду від 10.01.2023 у задоволенні клопотання представниці позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.
Ухвалою суду від 25.01.2023 суд постановив перейти до розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії за правилами загального позовного провадження.
20.04.2023 в підготовчому судовому засіданні протокольною ухвалою суду задоволено клопотання позивача про допит його в якості свідка та виклик в якості свідків ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
20.04.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
28.08.2023 протокольною ухвалою суду задоволено клопотання позивача про виклик в якості свідка ОСОБА_8 та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування у Департаменті охорони здоров`я Львівської обласної військової адміністрації відомостей про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному (амбулаторному, відновному) лікуванні у медичних закладах міста Львова та області в період часу з 01 січня 2017 року до 24 лютого 2022 року, із зазначенням тривалості кожного виду лікування, постановлених діагнозів та рекомендацій медичних фахівців, із наданням копій виписних епікризів, завірених належним чином.
У судовому засіданні позивач та представниця позивача позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Просили позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши вступне слово сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом із витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.02.2022 №43, встановлено, що військовослужбовців відповідно до розпорядження з мобілізаційного розгортання командування ДШВ ЗСУ від 24.02.2022 №М/117/1/2/675 згідно із указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 прибули із районних центрів комплектування та соціальної підтримки для подальшого проходження військової служби, з 26 лютого 2022 року призначити на посади, присвоїти військові звання відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та зарахувати на всі види забезпечення, на харчування з 26 лютого 2022 року, вважати такими, що 26 лютого 2022 року вибули до району виконання бойових завдань: 2.163 старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів, ВОС 3410003.
Судом встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 , заступник командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів, вибув до району виконання бойових завдань у м. Краматорськ Донецької області.
02.09.2022 ОСОБА_1 подано рапорт командиру роти з клопотанням призначити службове розслідування у зв`язку із отриманням ним травми 19.06.2022 під час виконання завдань в районі АДРЕСА_1 та видати довідку про обставини травми.
До рапорту додано: копію Ф-100 від 20.06.2022, копію Ф-100 від 28.06.2022, копію виписки №7132 від 29.06.2022, копію перевідного епікризу №2876 від 05.07.2022, копію виписки від 19.07.2022.
1. Провести розслідування за фактом травмування заступника командира роти снайперів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
2. Призначити комісію з розслідування нещасного випадку у складі:
голова комісії заступник командира військової частини НОМЕР_1 полковник ОСОБА_9 ;
члени комісії начальник групи безпеки військової служби військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_10 , начальник медичної служби військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_11 , заступник командира батальйону логістики з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_12 .
За результатами проведеного розслідування складено акт проведення розслідування нещасного випадку, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 у вересні 2022 року, згідно висновку якого зазначено:
«Травму (цефалгічний синдром, зниження зору, астенічний синдром) старший лейтенант ОСОБА_13 отримав 22.06.2022 у службовий час за невстановлених обставин у м. Краматорськ.
У зв`язку з неналежним інформуванням про стан свого здоров`я, старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги: ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо); статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де зазначено, що на військовослужбовців покладаються обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, а також виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, де зазначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
За неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 12, 16 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, заступника командира роти з МПЗ старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.
Даний нещасний випадок підлягає обліку і на нього складається акт за формою НВ-3.»
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 № 1754 «Про результати службового розслідування» зазначено наступне:
«Командуванням військової частини НОМЕР_1 постійно вживаються заходи збереження життя та здоров`я військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , а також заходи щодо запобігання травмувань та загибелі особового складу військової частини НОМЕР_1 , проте мають місце випадки травмування окремих військовослужбовців.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.09.2022 №554 було проведено службове розслідування стосовно отримання травми заступником командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_1 .
В ході службового розслідування встановлено, на підставі належних та допустимих доказів, що травму (цефалічний синдром, зниження зору, астенічний синдром) старший лейтенант ОСОБА_1 отримав за невстановлених обставин у м. Краматорськ 22.06.2022.
Безпосередньої доповіді про отримання травми командиру роти снайперів старшим лейтенантом ОСОБА_1 19.06.2022 не здійснювалось. Рапорт про отримання травми був поданий лише 02.09.2022, тобто зі спливом майже 3 місяці.
В н.п. Богородичне Донецької області 19.02.2022 перша медична допомога старшому лейтенанту ОСОБА_1 не надавалась, вказаний військовослужбовець не евакуйовувався до медичного закладу, в журнал бойових дій військової частини НОМЕР_1 дані про отримання травми 19.06.2022 старшим лейтенантом ОСОБА_1 не зазначені.
Однак встановлено, що 22.06.2022 перебуваючи в м. Краматорськ Донецької області о 14:00 год самостійно звернувся до медроти військової частини НОМЕР_1 , де отримав довідку Ф-100 від 22.06.2022.
Враховуючи вищезазначені факти, можна прийти до висновку, що 22.06.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 отримав травму (цефалічний синдром, зниження зору, астенічний синдром) у м. Краматорську за невстановлених обставин.
З метою дотримання вимог чинного законодавства України щодо соціального захисту військовослужбовців, а також запобігання подібним випадкам у майбутньому, забезпечення виконання вимог керівних документів щодо збереження життя та здоров`я особового складу у військових формуваннях, підвищення персональної відповідальності посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , наказано:
1. Командирам підрозділів військової частини НОМЕР_1 організувати проведення інструктажу з особовим складом стосовно дотримання заходів безпеки під час виконання завдань за призначенням.
2. Начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до додатку 5 Положення про військово-лікарську експертизу Збройних Сил України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, видати довідку про отримання травми 22.06.2022 за невстановлених обставин та не під час виконання бойового завдання, заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_1 .
3. За неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пункту в статті 48 та статті 48 та статей 1 та 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, на заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення «СУВОРА ДОГАНА».
4. Контроль за виконанням наказу покласти на начальника штабу першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 .»
Зміст спірних правовідносин полягає у тому, що позивач не погодився із оскаржуваним наказом в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пунктів в статті 48 та статей 1 і 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, тому просить визнати в цій частині спірний наказ протиправним та скасувати, а також зобов`язати відповідача видати позивачу довідку про отримання травми 20.06.2022 внаслідок виконання бойового завдання в районі пункту Богородичне, Донецької області.
Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Згідно ч.ч.1, 2 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
В подальшому, затвердженими відповідними законами України дія воєнного стану продовжувалася та діє на теперішній час.
Судом встановлено, що позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 за призовом під час мобілізації.
Щодо обставин притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, то суд враховує наступні норми права.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України.
Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі - Статут) визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Згідно з частинами 1-3 ст. 5 Статуту, за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.
Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів підтримувати на належному рівні військову дисципліну.
Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Згідно з ч. 1 ст. 85 Статуту, службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу-також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.
Статтею 86 Статуту визначено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення.
Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
Пунктом 87 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці. Під час накладення дисциплінарного стягнення командир не має права принижувати гідність підлеглого.
Дисциплінарне стягнення не може бути накладено після шести місяців з дня виявлення правопорушення. До зазначеного строку не зараховується час проведення службового розслідування, перебування військовослужбовця на лікуванні, у відпустці, під вартою, а також час відсутності на службі без поважних причин.
Відповідно до вимог ст.97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.
Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку (ст.98 Дисциплінарного статуту).
Пунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку передбачено, що службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.
Відповідно до пункту 3 розділу ІІ Порядку № 608 службове розслідування проводиться для встановлення: неправомірних дій військовослужбовця, яким вчинено правопорушення; причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; ступеня вини військовослужбовця; порушень нормативно-правових актів, інших актів законодавства; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; причин виникнення матеріальної шкоди, її розміру та винних осіб (у разі виявлення факту її заподіяння).
Згідно з пунктом 1 розділу ІІІ Порядку № 608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Відповідно до пункту 3 цього ж розділу службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
Пунктом 13 розділу ІІІ Порядку № 608 передбачено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Пунктами 1-4, 6 розділу V Порядку №608 установлено, що за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
У вступній частині акта службового розслідування зазначаються підстави призначення та проведення службового розслідування.
В описовій частині акта службового розслідування зазначаються: посада, військове звання, прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, освіта, термін військової служби та термін перебування на останній посаді військовослужбовця, стосовно якого проведено службове розслідування; неправомірні дії військовослужбовця; зв`язок правопорушення з виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби (якщо такий є); вина військовослужбовця; причинний зв`язок між неправомірними діями військовослужбовця та подією, що трапилась; вимоги нормативно-правових актів, інших актів законодавства, які було порушено; причини та умови, що сприяли правопорушенню; заперечення, заяви та клопотання особи, стосовно якої проведено службове розслідування, мотиви їх відхилення чи підстави для задоволення.
У резолютивній частині акта службового розслідування зазначаються: висновки службового розслідування; пропозиції щодо притягнення винної особи (винних осіб) до відповідальності; інші заходи, спрямовані на усунення причин та умов, що призвели до правопорушення, які пропонується здійснити.
Після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Пунктами 1, 2, 3, 5 розділу VI Порядку № 608 передбачено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Вид дисциплінарного стягнення зазначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування.
Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення. У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк.
Щодо обставин проведеного службового розслідування у зв`язку з отриманням позивачем травми, то суд застосовує наступні норми права.
За приписами п. 1 розділу І Інструкції №332, ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ вказаної Інструкції, розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції, про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
У разі настання нещасного випадку безпосередній командир (начальник) або керівник робіт зобов`язаний:
терміново організувати надання домедичної допомоги, а за можливості - невідкладної (екстреної) медичної допомоги потерпілому військовослужбовцю, забезпечити за потреби його доставку до закладу охорони здоров`я;
негайно повідомити про нещасний випадок командира військової частини;
зберегти до прибуття комісії з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку місце події та устаткування, яке там знаходилось, у такому стані, у якому вони перебували на дату настання нещасного випадку (якщо це не загрожує життю чи здоров`ю інших військовослужбовців і не призведе до більш тяжких наслідків), а також вжити заходів щодо недопущення подібних нещасних випадків.
На виконання пункту 5 розділу ІІ Інструкції, командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний:
негайно через засоби зв`язку повідомити про нещасний випадок (зникнення, смерть) старшого командира (начальника) та протягом доби надати йому письмове повідомлення за формою НВ-1 наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції (далі - повідомлення за формою НВ-1);
у разі зникнення або смерті військовослужбовця внаслідок нещасного випадку протягом доби повідомити його батьків або близьких родичів;
залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок (виконання робіт, пожежа, аварія транспортного засобу будь-якого виду та форми власності, гостре професійне захворювання або отруєння тощо),- протягом доби надіслати повідомлення за формою НВ-1 до відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо), а в передбачених законодавством випадках, - повідомити Військову службу правопорядку у Збройних Силах України та (або) Спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері;
якщо потерпілий військовослужбовець був відряджений з іншої військової частини,- повідомити протягом доби через засоби зв`язку його командира та надіслати повідомлення за формою НВ-1;
протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця;
забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції передбачено, що Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (далі - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
За змістом пункту 17 розділу ІІ Інструкції, командир військової частини протягом двох робочих днів після закінчення розслідування затверджує акти за формами НВ-2 та НВ-3. Матеріали розслідування (затверджені акти за формами НВ-2 та НВ-3 разом з додатками) зберігаються в діловодстві військової частини, а їх завірені копії надаються (надсилаються):
безпосередньому командиру для вручення потерпілому, членам його сім`ї чи уповноваженій ними особі;
начальнику відповідного військового органу нагляду чи контролю у сфері, з якою пов`язаний нещасний випадок (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо);
командирам військових частин, представники яких брали участь у розслідуванні;
командиру військової частини, у штаті якої перебуває потерпілий, якщо військовослужбовець був тимчасово відряджений з цієї військової частини.
У разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції, за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:
дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;
військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;
вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;
коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);
перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;
заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
Судом з матеріалів справи встановлено, що 02.09.2022 ОСОБА_1 подано рапорт командиру роти з клопотанням призначити службове розслідування у зв`язку із отриманням ним травми 19.06.2022 під час виконання завдань в районі н.п. Богородичне Донецької області та видати довідку про обставини травми.
До рапорту додано: копію Ф-100 від 20.06.2022, копію Ф-100 від 28.06.2022, копію виписки №7132 від 29.06.2022, копію перевідного епікризу №2876 від 05.07.2022, копію виписки від 19.07.2022.
За результатами проведеного розслідування за фактом травмування складено акт проведення розслідування нещасного випадку від 21.09.2022 (надалі також Акт), відповідно до п.3.17 якого встановлено, що в ході службового розслідування не підтверджено, що 19.06.2022 старший лейтенант ОСОБА_1 отримав травму під час виконання бойового завдання в районі населеного пункту Богородичне Донецької області. У розділі 6 Акту вказано, що травму (цефалгічний синдром, зниження зору, астенічний синдром) старший лейтенант ОСОБА_1 отримав 22.06.2022 у службовий час за невстановлених обставин у м. Краматорську.
Завершальною стадією проведеного розслідування було прийняття наказу командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) «Про результати службового розслідування» від 08.10.2022 №1754, п.2 якого наказано начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 відповідно до додатку 5 Положення про військово-лікарську експертизу Збройних Сил України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402, видати довідку про отримання травми 22.06.2022 за невстановлених обставин та не під час виконання бойового завдання, заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 старшому лейтенанту ОСОБА_1 .»
В той час, у розділі 6 Акту зазначено, що «Даний нещасний випадок підлягає обліку і на нього складається акт за формою НВ-3».
Суд вважає за доцільне звернути увагу на правову норму п. 9 та п. 10 Інструкції №332, а саме.
Згідно п. 9 Інструкції №332 регламентовано, якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
Пунктом 10 Інструкції №332 визначено вичерпні обставини, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби і за яких складається акт за формою НВ-3.
Отож, якщо відповідачем в Акті зазначено, що даний нещасний випадок підлягає обліку і на нього складається акт за формою НВ-3, а згідно п. 10 Інструкції №332 такий акт складається, коли нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби за вичерпних обставин, то суд вказує, що відповідач всупереч вимог Інструкції не встановив таких обставин за яких виникла травма у позивача та не встановив з виконанням яких обов`язків військової служби у позивача стався нещасний випадок.
Суд ще раз наголошує, що Акт за формою НВ-3 складається за обставин, за яких нещасний випадок визнається пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби, а такі обставини є визначені у п. 10 Інструкції №332, тому трактування у спірному наказі, що травма позивачем отримана за невстановлених обставин свідчить про формалістичний та поверхневий підхід у проведенні такого розслідування.
Крім цього відповідач у спірному наказі дійшов висновку, що травму позивач отримав у м. Краматорськ. Такий висновок відповідачем сформовано враховуючи те, що « 22.06.2022 перебуваючи в м. Краматорськ Донецької області о 14.00 самостійно звернувся до медроти військової частини НОМЕР_1 , де було отримано довідку Ф-100 від 22.06.2022.»
Суд критично оцінює такий висновок, адже факт звернення позивача до медроти військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 не свідчить ще про те, що травма ним отримана саме у м. Краматорськ.
Більше того такий висновок спростовується поясненнями ТВО начальника штабу аеромобільного батальйону (попередній командир роти снайперів) НОМЕР_1 ОСОБА_2 , наданими ним в ході розслідування нещасного випадку, з яких зокрема встановлено, що «капітан ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виконували бойове завдання в складі розвідувальної роти протидиверсійного резерву поблизу н.п. Богородичне. Повернулися із виконання такого завдання приблизно в 20-их числах.»
Виконання бойового завдання позивачем в складі розвідувальної роти протидиверсійного резерву поблизу н.п. Богородичне у зазначений період підтвердили також допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , а також позивач, який надав суду покази у якості свідка.
З наведеного висновується, що відповідач передчасно дійшов висновку, що травма у позивача виникла не під час виконання бойового завдання.
Суд також вважає за необхідне наголосити, що відповідач допустив формалізований підхід у встановленні дати та місця отримання позивачем травмування, обмежившись одними лише даними довідки Ф-100 від 22.06.2022.
Також варто окремо зупинитись на тому, що у спірному наказі відповідач вказав, що позивач отримав травму «цефаглічний синдром, зниження зору, астенічний синдром».
Суд вважає таку констатацію травми поспішною та зробленою без врахування усіх матеріалів розслідування, виходячи з наступного.
Із Акту та спірного наказу судом встановлено, що відповідач дійшов висновку, що позивач отримав травму «цефаглічний синдром, зниження зору, астенічний синдром», обмежившись виключно довідкою Ф-100 від 20.06.2022 та поясненнями старшого ординатора Приймально-сортувального відділення медичної роти ОСОБА_14 та ординатора госпітального відділення ОСОБА_15 .
Відповідно до довідки Ф-100 від 20.06.2022 (Краматорськ) діагноз ОСОБА_1 встановлений лікарем наступний: наслідки вибухової травми (22.06.2022), цефаглічний синдром, зниження зору, астенічний синдром.
Відповідно до довідки Ф-100 від 28.06.2022 (Краматорськ) діагноз ОСОБА_1 встановлений також вибухова травма.
Суд критично оцінює пояснення старшого ординатора Приймально-сортувального відділення медичної роти ОСОБА_14 , надані в ході розслідування, а саме в частині того, що довідка Ф-100 на старшого лейтенанта ОСОБА_1 не складалася, адже такі пояснення спростовуються самою довідкою, що міститься у справі.
Суд також скептично ставиться до пояснень ординатора госпітального відділення ОСОБА_15 , наданих ним в ході розслідування, а саме в частині того, що такий зазначив, що діагноз «вибухова травма» у довідках Ф-100, виданих ОСОБА_1 зазначався із слів самого ОСОБА_1 .
Так, відповідачем у п. 3.5 абз. 1 акту зазначено: «Проаналізувавши медичну документацію, яка надана старшим лейтенантом ОСОБА_1 , можна зробити висновок, що лікарі ставлять діагноз (ВТ ЗЧМТ, струс мозку) виключно на підставі слів старшого лейтенанта ОСОБА_1 .»
З наведеного виникає ґрунтовний сумнів, якщо лікарі у довідках Ф-100 від 22.06.2022 та від 28.06.2022 зазначали діагноз «вибухова травма» зі слів самого ОСОБА_1 , то чи решта діагнозу «цефаглічний синдром, зниження зору, астенічний синдром», записаного у цих довідках, також не зазначено із слів самого ОСОБА_1 , а саме такий вирваний із контексту виставленого діагнозу діагноз «цефаглічний синдром, зниження зору, астенічний синдром» відповідач вказав у спірному наказі як отриману позивачем травму, покликаючись на довідку Ф-100 від 22.06.2022.
Покликання у акті розслідування, що в медичних документах відсутні результати діагностичних процедур, зокрема офтальмоскопії, ультразвукової діагностики, рентгену, комп`ютерної томографії, тонометрії тощо (п. 3.5 абз.2) частково спростовуються медичними документами, які приєднані до розслідування, а саме.
Відповідно до перевідного епікризу від 05.07.2022 №2876, виданого Військово-медичним клінічним центром Західного регіону м. Львова, де ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі з 01.07.2022 по 05.07.2022, звідки був скерований у госпіталь легкопоранених м. Трускавець: основний діагноз ОСОБА_1 зазначений такий: вибухова травма (19.06.2022). Струс головного мозку. Післятравматичний спазм акомодації обох очей.
У перевідному епікризі також зазначено в графі «результати спеціальних досліджень: загальний аналіз крові від 01.07.2022: лейк. 11,8х10.9, інші показники N (варіант норми). Загальний аналіз сечі від 01.07.2022: N. ЕКГ від 01.07.2022: ритм синусів, правильний , ЧСС 76/хв. ЕХО-КГ №254 від 04.07.2022: ФВ 65%, ІММ 114 г/м, ознаки незначного вираженого транзиторного потоку через трикуспідальний клапан, інші параметри N. УЗД нирок від 04.07.2022: в проекції лівої нирки візуалізується анехогенні ділянки з чітким контуром у верхньому полюсі, в с/частці розміром 33х28 мм з перетяжкою всередині (солітарні кисти), в іншому N, КТ головного мозку № 1943 від 01.07.2022 (2 мЗв): N.
А отже звідси видно, що у перевідному епікризі від 05.07.2022 №2876 діагноз позивачу визначений «вибухова травма», в тому числі із врахуванням зокрема ультразвукової діагностики та комп`ютерної томографії.
Крім цього, матеріали розслідування містять виписку від 30.06.2022 № 7132, що видана МКЛ-16 м. Дніпро, де ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі з 29.06.2022 по 30.06.2022, згідно якої заключний діагноз є наступним: Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку (20.06.2022). Гострий період, з помірним цефалгічним синдромом, астенічним синдромом.
Крім цього, матеріали розслідування містять виписку від 19.07.2022, видану госпіталем у м. Трускавець, де ОСОБА_1 знаходився у стаціонарі з 05.07.2022 по 19.07.2022, в якій повний діагноз зазначено: вибухова травма (19.06.2022). Струс головного мозку. Післятравматичний спазм, акомодація обох очей.
Необхідно звернути увагу, що комісією з розслідування нещасного випадку не було надано оцінку під час проведеного розслідування таким медичним документам як перевідний епікриз від 05.07.2022 №2876, виписці від 30.06.2022 №7132 та виписці від 19.07.2022, які містяться в переліку матеріалів розслідування.
Також слід наголосити, що діагнози у перевідному епікризі від 05.07.2022 №2876, виписці від 30.06.2022 №7132 та виписці від 19.07.2022 зроблено з урахуванням проведених спеціальних медичних досліджень під час знаходження хворого на стаціонарі, які повинні міститися у медичних картах стаціонарного хворого та могли бути витребувані комісією в ході проведеного розслідування.
В ході судового розгляду судом було допитано в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , які підтвердили зміни у стані здоров`я ОСОБА_1 , та зміни у його поведінці (тримався за голову, не реагував на присутніх, постійно шукав телефон і кудись намагався подзвонити, в той час, коли всі знали, що зв`язку не було) у спірний період.
Також варто окремо звернути увагу на покази свідка ОСОБА_5 , який показав, що отримав бойове завдання в н.п. Богородичне. Розміщував бойові групи, обладнував бойові позиції, був командиром в службі снайперів. Показав, що до нього підходив ОСОБА_16 і говорив, що ОСОБА_1 має поганий стан здоров`я та наполягав на його заміні. Повідомив, що також спілкувався із ОСОБА_1 , який скаржився на головний біль, давав йому ліки. В подальшому прийняв рішення замінити ОСОБА_1 , наголосив, що ця заміна не була планова, а була вимушена евакуація, яка була погоджена із ОСОБА_17 .
У той же час пояснення у ОСОБА_5 в ході розслідування комісія з розслідування нещасного випадку з невідомих причин не відбирала.
У п. 3.16 Акту зазначено, що « ОСОБА_18 солдата ОСОБА_6 та солдата ОСОБА_19 не може прийматись до уваги, оскільки спростовується рапортами молодшого сержанта ОСОБА_20 , солдата ОСОБА_21 , солдата ОСОБА_22 . Окрім цього, свідчить про введення в оману під час проведення розслідування щодо наявності травми у старшого лейтенанта ОСОБА_1 .»
З наведеного висновку бачимо, що комісія надаючи перевагу одним поясненням перед іншими поясненнями, не підтверджуючи це іншими доказами, висвітлює свою необ`єктивність та упередженість у ході проведеного розслідування.
Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 повідомив суду, що ОСОБА_8 був поранений і у спірний період не міг бути у АДРЕСА_1 .
Свідка ОСОБА_8 в ході судового розгляду не видалося за можливе допитати у зв`язку з проходженням ним служби поблизу міста Краматорська Донецької області.
В матеріалах службового розслідування міститься рапорт ТВО Командира роти снайперів старшого лейтенанта ОСОБА_23 від 15.09.2022 про те, що в журналі бойових дій роти снайперів немає запису про травмування ОСОБА_1 .
Втім суд вказує, що відсутність в журналі бойових дій запису про травмування ОСОБА_1 не спростовує факту такого травмування, якщо таке травмування підтверджено іншими доказами.
В спірному наказі відображено, що безпосередньої доповіді про отримання травми командиру роти снайперів старшим лейтенантом ОСОБА_1 19.06.2022 не здійснювалося.
Матеріали розслідування доказів такої доповіді також не містять.
Притім суд враховує положення п. 2 Інструкції №332, в якому зазначено, що про кожний нещасний випадок потерпілий або військовослужбовець, який його виявив, чи інша особа повинен(на) негайно сповістити безпосереднього командира (начальника) чи керівника робіт і вжити заходів щодо надання необхідної допомоги потерпілому.
Крім цього, як бачимо із п. 4 Інструкції №332, заклад охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, у який був доставлений або звернувся потерпілий військовослужбовець, повинен протягом доби з використанням засобів зв`язку та на паперовому носії надати екстрене повідомлення про звернення потерпілого від нещасного випадку, яке наведене у додатку 1 до цієї Інструкції з посиланням на нещасний випадок командиру військової частини, де проходить службу потерпілий.
З наведених норм бачимо, що обов`язком сповістити командира потерпілого про нещасний випадок наділений не лише потерпілий, а й військовозобов`язаний, який його виявив чи інша особа, а також заклад охорони здоров`я, у який був доставлений або звернувся потерпілий військовозобов`язаний.
Доцільно також звернути увагу хто ж надав дозвіл на направлення позивача на медичні огляди та на яких підставах проходив лікування позивач у м. Краматорську, у м. Дніпрі, у м. Львові та у м. Трускавці, а також чому безпосередній командир позивача, будучи такий тривалий час не повідомленим про отримання травми ОСОБА_1 , не вжив жодних заходів щодо відсутності такого при виконанні бойових завдань у м. Краматорськ Донецької області, адже матеріали розслідування не містять жодних доказів відсутності ОСОБА_1 на службі у період з 20.06.2022 по 19.07.2022 без поважних на те причин.
З наведеного вище судом резюмується, що відповідачем розслідування нещасного випадку проведено не повно та без з`ясування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.
Так, вирішуючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 №1754 «Про результати службового розслідування» про накладення на позивача, старшого лейтенанта ОСОБА_1 , заступника командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани за неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 13, 49 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та на підставі пунктів в статті 48 та статей 1 і 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, суд зазначає наступне.
В ході судового розгляду судом встановлено, що спірний наказ в частині накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани прийнято з порушенням вимог ст.ст. 84-87 Дисциплінарного статуту, оскільки останній не містить причини і умови, що сприяли вчиненню правопорушення та ступеня вини, характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередню поведінку військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.
У п. 8 акту проведення розслідування нещасного випадку (висновки) зазначено : «У зв`язку з неналежним інформуванням про стан свого здоров`я, старший лейтенант ОСОБА_1 порушив вимоги: ст. 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою передбачено, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо); статей 11 та 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, де зазначено, що на військовослужбовців покладаються обов`язки свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, а також виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених за посадою, статті 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, де зазначено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; ст. 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, якою передбачено, що кожний військовослужбовець повинен піклуватися про збереження свого здоров`я, не приховувати хвороб, суворо додержуватися правил особистої, громадської гігієни та утримуватися від шкідливих звичок (куріння і вживання алкоголю).
За неналежне виконання службових обов`язків, що призвело до порушення вимог статей 11, 12, 16 та 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, заступника командира роти з МПЗ старшого лейтенанта ОСОБА_1 притягнути до дисциплінарної відповідальності.».
Звідси суд наголошує, що проводячи службове розслідування у відповідності до Порядку №608, відповідач зобов`язаний був провести перевірку наявності або ж відсутності правопорушення в діях позивача, а не лише констатувати у висновку акту факт неналежного виконання службових обов`язків ОСОБА_1 (неналежне інформування про стан здоров`я), покликатись при цьому лише на низку статей Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України і як наслідок притягнути до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани.
Саме по собі покликання у акті на «неналежне інформування про стан здоров`я» не може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності за відсутності зазначення характеру та обставин вчинення правопорушення, його наслідків тощо. Тому суд констатує, що таке порушення носить загальний декларативний характер та не може слугувати підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності.
Із спірного наказу та акту про проведення розслідування нещасного випадку неможливо встановити, коли саме (день, місяць, рік) позивачем допущено неналежне виконання службових обов`язків, а саме «неналежне інформування про стан здоров`я», що унеможливлює суд перевірити дотримання відповідачем приписів пункту 97 Дисциплінарного статуту.
Суд наголошує, що під час проведення службового розслідування важливо було встановити всі істотні факти вчинення позивачем правопорушення, чого відповідачем зроблено не було.
Натомість відповідачем не надано суду будь-яких доказів вчинення позивачем дисциплінарного правопорушення.
Резюмуючи вище наведене та керуючись п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача суд вважає, що спірний наказ слід визнати протиправним повністю, а не лише в його частині, та скасувати, оскільки такий не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, що визначені ч. 2 ст. 2 КАС України.
Враховуючи положення ч. 3 ст. 245 КАС України щодо права суду зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування на підставі рапорту заступника командира роти снайперів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 02.09.2022 вх. №4273 з урахуванням висновків суду.
Вирішуючи позовні вимоги в частині зобов`язати відповідача видати позивачу, старшому лейтенанту ОСОБА_1 , заступнику командира роти з морально-психологічного забезпечення роти снайперів військової частини НОМЕР_1 довідку про отримання травми 20.06.2022 внаслідок виконання бойового завдання в районі пункту Богородичне, Донецької області, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції №332, за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:
дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;
військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;
вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;
коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);
перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;
заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.
Отже, довідка про обставини травми видається на підставі наказу командира військової частини, який в свою чергу видається на підставі результатів службового розслідування, в яких встановлено обставини отримання травми.
В свою чергу, суд не має повноважень втручатися у дискреційні повноваження відповідача в частині проведення службового розслідування та встановлення обставин травмування позивача, що є обов`язковою умовою для видачі довідки про обставини травмування.
Як зазначено вище, судом визнано протиправним та скасовано спірний наказ та зобов`язано відповідача повторно провести службове розслідування на підставі рапорту заступника командира роти снайперів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 02.09.2022 вх. №4273 з урахуванням висновків суду, а тому суд зазначає, що видача довідки про обставини травмування до проведення належним чином службового розслідування та затвердження його результатів є неможливим та буде суперечити положенням Інструкції №332.
Відтак позовна вимога про видачу довідки про отримання травми є передчасною, тому задоволенню не підлягає.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).
У свою чергу, суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).
З урахуванням зазначеного, суд, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, приходить до висновку, що позов належить задовольнити частково.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та при зверненні до суду з цим позовом судовий збір не сплачував, тому розподіл судового збору на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 242-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в :
позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання до вчинення дій, задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 08.10.2022 №1754 «Про результати службового розслідування».
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 повторно провести службове розслідування на підставі рапорту заступника командира роти снайперів з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_1 від 02.09.2022 вх. №4273 з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.03.2024.

Суддя Сидор Н.Т.