Справа № 440/1947/24
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2024 року м. Полтава Справа № 440/1947/24
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Петрової Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, третя особа: Національна поліція України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області, третя особа: Національна поліція України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 з урахуванням фактів встановлених ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/376/2023) від 21.07.2023 року та ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/24/2024) від 04.01.2024 року,

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у зверненні ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 з урахуванням фактів встановлених ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/376/2023) від 21.07.2023 року та ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/24/2024) від 04.01.2024 року,

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області, повторно розглянути звернення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни реєстраційний № ФИ-16682037 від 09.01.2024р., вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановленим судом та листа Управлінням дізнання Національної поліції України від 18.01.2024р. за вих. № 10882-2024,

- прийняти рішення з урахуванням наданої практики Європейського суду з прав людини та вимог ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В обґрунтування позову зазначено, що викладені факти у зверненні позивача від 09.01.2024р. реєстраційний номер ФИ-16682037, Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області - взагалі проігноровані та залишились поза увагою про що свідчить незаконна та протиправна відповідь від 12.02.2024 за вих. № Ф-4. Позивач вважає, що у порушення вимог Конституції України та Закону України "Про звернення громадян" щодо викладеного у його зверненні жодного належного заходу реагування не вжито відповідачем.

Ухвалою суду від 26.02.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/1947/24, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.03.2024 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування заперечень відповідач зазначає, що до ГУНП в Полтавській області надійшло звернення ОСОБА_1 подане через Урядовий контактний центр від 09.01.2024 № ФИ-16682037. Листом ГУНП в Полтавській області від 08.02.2024 № Ф-4 повідомлено заявника що: «За фактами, зазначеними у зверненнях, на підставі наказу ГУНП в Полтавській області призначено та проводиться службове розслідування, за результатами якого Вас буде поінформовано додатково». Остаточну відповідь на звернення ОСОБА_1 від 09.01.2024 № ФИ-16682037 надано листом ГУНП в Полтавській області від 12.02.2024 за вих. № Ф-4 за підписом першого керівника державного органу - начальника ОСОБА_2 . Таким чином, ГУНП в Полтавській області дотримано вимог щодо розгляду звернення, визначених ст. ст. 15, 20 Закону України «Про звернення громадян».

Третя особа правом подати пояснення на позов не скористалася, ухвалу суду про прийняття позову до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі від 26.02.2024 надіслано до електронного кабінету Національної поліції України - 27.02.2024.

Справу розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 та частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд установив такі обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 09.01.2024 через Державну установу "Урядовий контактний центр" позивач направив звернення за № ФИ-16682037 до ГУНП в Полтавській області у якому зазначив таке:

«Керуючись ст. 40 Конституції України направляю Вам листа та повідомляю, що ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука від 04.01.2024 справа №2 537/2184/23, скасовано постанову начальника сектору дізнання ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 20.11.2023 року про закриття КП №0000111.

Судом встановлено, що 31.05.2023 старшим дізнавачем СД ВП №1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області Горбулею О.О. винесено постанову про закриття КП № 0000111.

21.07.2023 ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука незаконну постанову старшого дізнавача СД ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУ НП в Полтавській області Горбулі О.О. про закриття КП № 0000111 - скасовано.

Наявний в матеріалах КП № 0000111 лист КП «Полтавський обласний центр медико - соціальної експертизи» Полтавської обласної ради» від 26.09.2023 № 989 щодо наявності у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . груп інвалідності не є належним доказом у розумінні КПК, а тому вказівки процесуального керівництва не були виконані органом дізнання і, як наслідок, матеріали кримінального провадження не містять доказів на підтвердження факту ефективності досудового слідства у зазначеному кримінальному провадженні. Згідно змісту скарги ОСОБА_1 та матеріалів кримінального провадження, дізнавачем не проведено усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, у тому числі, які були викладені в письмових вказівках керівника органу дізнання та ухвалі слідчого судді від 21.07.2023 року.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів про присвоєння статусу інвалідності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не містять відповідність, на підтвердження доказів останніх щодо додаткового проходження необхідних медичних оглядів та комплексних медичних експертиз, зазначених у скарзі ОСОБА_1 поданої до суду.

У зв`язку з вищевикладеним позивач вимагав, провести службові перевірки та притягнути до відповідальності винних працівників ОСОБА_7 , ОСОБА_3 за системність порушення Закону та їх керівника за відсутність відомчого контролю з вирішенням питання про перебування в займаних посадах з наданням позивачу копій матеріалів перевірок, лише на електронну скриньку ІНФОРМАЦІЯ_1 Копію заяви, окремо направити до Генеральної прокуратури для реагування.

Листом ГУНП в Полтавській області від 08.02.2024 №Ф-4 повідомлено заявника наступне:

«У Головному управлінні Національної поліції в Полтавській області на розгляді перебувають Ваші звернення, подані до Урядового контактного центру 09.01.2024 за № ФИ-16682037, № ФИ-16682043, №ФИ-16682039, № ФИ-16682036, № ФИ-16682028 та 10.01.2024 за № ФИ-16688840, №ФИ-16688846, №ФИ-16688850, № ФИ-16688844, щодо неправомірних, на Вашу думку, дій працівників сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, а також з інших питань. Повідомляємо, що за фактами, зазначеними у зверненнях, на підставі наказу ГУНП в Полтавській області призначено та проводиться службове розслідування, за результатами якого Вас буде поінформовано додатково».

Відповідач зазначив, що остаточну відповідь на звернення позивача надано листом ГУНП в Полтавській області від 12.02.2024 за вих. №Ф-4 за підписом першого керівника державного органу - начальника ОСОБА_2 , у якому зазначено:

«Керівництвом Головного управління Національної поліції в Полтавській області розглянуто Ваші звернення, подані до Урядового контактного центру 09.01.2024 № ФИ-16682037, № ФИ-16682043, №ФИ-16682039, № ФИ-16682036, № ФИ-16682028 та від 10.01.2024 № ФИ-16688840, №ФИ-16688846, №ФИ-16688850, № ФИ-16688844, щодо неправомірних дій, на Вашу думку працівників сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНИ під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000111, а також з інших питань.

Повідомляємо, що з метою з`ясування обставин, викладених у зверненнях, проведено службове розслідування, за результатами якого зазначені обставини не знайшли свого підтвердження.

Повідомляємо, що сектором дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 04,04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 (шахрайство) КК України.

Стосовно необґрунтованого, на Вашу думку, закриття кримінального провадження № 0000111 інформуємо, що керівник органу дізнання згідно зі ст. 39-1 КПК України уповноважений здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, користуючись при цьому повноваженнями дізнавача, згідно зі ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручатися в яку особам, що не мають на те законних повноважень; заборонено.

Рішення начальника сектору дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП ОСОБА_3 про закриття вказаного кримінального провадження прийняте на підставі зібраних доказів з точки зору належності, достатності і взаємозв`язку та перевірено Кременчуцькою окружною прокуратурою. Підстав, які б свідчили про необґрунтованість та упередженість винесення постанови про закриття кримінального провадження, не встановлено.

Наразі у кримінальному провадженні № 0000111 сектором дізнання відділення поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на повне, всебічне та неупереджене досліджене обставин скоєного кримінального правопорушення.

Стан досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні перебуває на контролі керівництва відділу дізнання ГУНП.

Також інформуємо, що під час досудового розслідування позивача маєте право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, відповідно до ст. 303 КПК України.

Вважаючи, що ГУНП в Полтавській області допущено бездіяльність щодо неналежного розгляду звернення від 09.01.2024 ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 з урахуванням фактів встановлених ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/376/2023) від 21.07.2023 року та ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/24/2024) від 04.01.2024 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статті 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом № 393/96-ВР.

Частиною 1 статті 1 Закону № 393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону № 393/96-ВР передбачено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких:

порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян);

створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод;

незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно із положеннями статті 5 Закону № 393/96-ВР звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Матеріалами справи підтверджено, що звернення позивача від 09.01.2024 через Державну установу "Урядовий контактний центр" за № ФИ-16682037 відповідає вимогам статті 5 Закону № 393/96-ВР, а тому підлягало розгляду відповідачем у встановлені законом строки та порядку з наданням оцінки усім вимогам та аргументам заявника.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення (ч. 3 ст. 7 Закону № 393/96-ВР)

Частиною 1, 2 статті 15 Закону № 393/96-ВР визначено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто.

Статтею 18 Закону № 393/96-ВР передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

знайомитися з матеріалами перевірки;

подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно із статтею 19 Закону № 393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання.

Аналізуючи наведені норми Закону № 393/96-ВР, суд зазначає, що звернення, яке відповідає вимогам Закону № 393/96-ВР, повинно бути прийнято, всебічно та повно розглянуто у встановлені законом строки, та за наявності для того підстав, суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого входить вирішення спірного питання, повинен вжити усіх передбачених законом заходів для поновлення порушеного права особи та усунення причин та умов, які сприяли порушенням.

Також відповідно до пунктів 1 та 3 розділу І Порядку розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 15 листопада 2017 року №930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 грудня 2017 року за №1493/31361 (далі - Порядок №930), цей Порядок установлює єдиний для апарату центрального органу управління поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції України, територіальних органів поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях, місті Києві, їх територіальних (відокремлених) підрозділів, а також підприємств, установ, організацій та закладів професійної (професійно-технічної) освіти зі специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи (підрозділи) поліції), порядок приймання, реєстрації, розгляду звернень громадян, контролю за виконанням доручень за результатами розгляду звернень громадян та дотриманням строків їх розгляду, основні вимоги до організації проведення особистого прийому громадян і ведення діловодства за зверненнями громадян. Дія цього Порядку не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, установлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, Кодексом адміністративного судочинства України, Законами України "Про доступ до судових рішень", "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Пунктами 5, 16 розділу І Порядку №930 встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів (підрозділів) поліції, їх керівників із зауваженнями, скаргами та пропозиціями з питань, пов`язаних з діяльністю Національної поліції України, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери її управління, із заявами або клопотаннями про реалізацію своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів, а також зі скаргами про їх порушення.

За ознакою надходження звернення громадян визнаються первинними, повторними, дублетними, неодноразовими, масовими.

Первинними є звернення, які: надійшли від окремої особи (групи осіб), яка (які) вперше звернулася(ися) до органу (підрозділу) поліції; надійшли від окремої особи (групи осіб), яка (які) не вперше звернулася(ися) до органу (підрозділу) поліції, але питання, що порушене у зверненні, жодним чином не стосується попередніх звернень, або є достатньо підстав для визнання звернення первинним; надійшли від окремої особи (групи осіб), яка (які) не вперше звернулася(ися) до органу (підрозділу) поліції, але попередні звернення з питання, що порушене у зверненні, визнавались анонімними.

Повторними є такі звернення: звернення від того самого громадянина з того самого питання, якщо перше не вирішено по суті або вирішено не в повному обсязі; звернення, у якому оскаржується рішення, прийняте у зв`язку з попереднім зверненням громадянина; звернення, у якому повідомляється про несвоєчасний розгляд попереднього звернення, якщо з часу його надходження минув визначений законодавством строк розгляду, проте відповідь громадянину не надавалася; звернення, у якому йдеться про недоліки, допущені під час розгляду попереднього звернення громадянина.

Якщо в повторному зверненні громадянин разом із питаннями, які вже розглядались і на які була надана вичерпна відповідь або за якими прийняте відповідне рішення, звертається з іншими питаннями, новими фактами, звернення не є повторним і розглядається органами (підрозділами) поліції в установленому законодавством України порядку.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку №930 звернення громадян, що надійшли до органів (підрозділів) поліції з використанням засобів поштового зв`язку, мережі Інтернет, електронного зв`язку (електронні звернення), через контактні центри державної установи "Урядовий контактний центр" та телефонну "гарячу лінію" Національної поліції України, приймаються, попередньо розглядаються та централізовано реєструються службою діловодства органу (підрозділу) поліції в день їх надходження, а ті, що надійшли в неробочий день і час, - наступного після нього робочого дня в журналі реєстрації звернень громадян (додаток 1) або на реєстраційно-контрольних картках (далі - РКК) (додаток 2), придатних для обробки персональними комп`ютерами.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 5, 6, 12 та 13 розділу IV Порядку №930 керівники органів (підрозділів) поліції та їх заступники під час розгляду звернень громадян вивчають суть порушених у них питань, у разі потреби вимагають у виконавців матеріали попередніх перевірок за цими зверненнями, направляють працівників органів (підрозділів) поліції на місця для перевірки викладених у зверненнях фактів та вживають інших заходів для об`єктивного вирішення порушених авторами звернень питань.

Безпосередні виконавці під час здійснення перевірок за зверненнями громадян у разі необхідності та за наявності можливості спілкуються з їхніми авторами, з`ясовують усі порушені питання, уживають заходів щодо захисту конституційних прав громадян у межах компетенції відповідно до законодавства України.

Рішення, які приймаються за зверненнями, повинні бути мотивованими та ґрунтуватися на законодавстві України. Посадова особа, визнавши заяву такою, що підлягає задоволенню, зобов`язана забезпечити своєчасне виконання прийнятого рішення відповідно до законодавства України, у разі визнання скарги обґрунтованою - негайно вжити заходів щодо поновлення порушених прав громадян. Звернення вважаються вирішеними, якщо розглянуто всі порушені в них питання, ужито необхідних заходів і заявникам надано ґрунтовні та вичерпні відповіді.

Звернення розглядаються і вирішуються в термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, що не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник органу або підрозділу поліції або його заступники встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляють особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. Якщо останній день терміну розгляду звернення припадає на вихідний, святковий день, останнім днем терміну вважається перший після нього робочий день.

За результатами розгляду звернення громадянина виконавцем готується довідка про результати проведення перевірки інформації, викладеної у зверненні, яка доповідається керівнику органу (підрозділу) поліції разом з проектом відповіді заявнику. Керівник органу (підрозділу) проставляє свій підпис на довідці про ознайомлення із вжитими заходами під час здійснення перевірки інформації, викладеної у зверненні, або вчиняє резолюцію (доручення) про необхідність ужиття додаткових заходів з метою об`єктивного, усебічного та повного розгляду звернення. До звернень, які не потребують проведення перевірки, довідки не складаються.

Відповідь за результатами розгляду звернення в обов`язковому порядку надає орган (підрозділ) поліції, який його отримав або до компетенції якого належить вирішення порушених у зверненні питань, та підписує керівництво цього органу.

Суд зазначає, що зміст наданої позивачу відповіді свідчить про відсутність порушень з боку відповідача вимог статті 15 Закону №393/96-ВР щодо її вмотивованості. Зі змісту позову вбачається, що позивач не погоджується саме зі змістом наданої відповіді, оскільки, на думку позивача, не вирішено питання щодо притягнення винних працівників поліції до відповідальності.

Суд зазначає, що Верховний Суд у своїй постанові від 17.04.2019 №342/158/17 дійшов висновку, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій.

Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.

Враховуючи встановлені обставини розгляду звернення позивача, суд дійшов висновку, що відповідачем належним чином та відповідно до Закону України "Про звернення громадян" надано відповідь на звернення позивача від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037.

Незгода позивача з доводами відповідача про непритягнення винних осіб до відповідальності не є доказом неналежного розгляду звернення позивача від 09.01.2024.

Суд у цій справі, з огляду на предмет позову, не надає оцінку щодо законності/незаконності дій працівників поліції, наявності/відсутності підстав для притягнення до відповідальності осіб, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000111.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач враховуючи звернення позивача з метою з`ясування обставин, викладених у зверненнях, провів службове розслідування, проте, за результатами розслідування обставини, які викладені у зверненні не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не належного розгляду звернення ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 з урахуванням фактів встановлених ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа №537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/376/2023) від 21.07.2023 року та ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/24/2024) від 04.01.2024 року, є безпідставними та необґрунтованими.

Також розглянувши матеріали справи, суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної поліції в Полтавській області, щодо не вжиття відповідних заходів реагування по обставинам викладеним у зверненні ОСОБА_1 , як учасника бойових дій, ветерана Національної поліції, інваліда війни від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 з урахуванням фактів встановлених ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/376/2023) від 21.07.2023 року та ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука справа № 537/2184/23 (провадження № 1-кс/537/24/2024) від 04.01.2024 року.

Водночас, пунктами 14, 17, 18 розділу IV Порядку №930 встановлено, що рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у зверненні, доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон України "Про звернення громадян" і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення. При цьому зазначають заходи, вжиті органом чи підрозділом поліції в межах його компетенції для захисту конституційних прав громадян.

Не розглядаються повторні звернення до одного й того самого органу, від одного й того самого громадянина, з одного й того самого питання, якщо перше звернення вирішено по суті. За такими зверненнями виконавець складає висновок, який затверджує керівник органу. Рішення про припинення розгляду такого звернення приймається керівництвом органу поліції, про що повідомляють особу, яка подала звернення.

Якщо викладена у зверненні інформація належить до компетенції поліції не повністю, розглядається лише та частина, що стосується компетенції Національної поліції України. У цьому випадку копія звернення у строк не пізніше п`яти днів з наступного дня після реєстрації спрямовується виконавцем за належністю, про що повідомляють заявника.

Як вбачається зі змісту звернення від 09.01.2024 № ФИ-16682037, позивач також просить відповідача направити окремо копію заяви до Генеральної прокуратури для реагування.

Проте, під час розгляду справи судом не встановлено а відповідачем не надано до суду доказів направлення заяви до Генеральної прокуратури України для реагування, також відповідачем не надано обгрунтування відсутності правових підстав для направлення заяви адресату.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2024, поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 в частині направлення окремо копії заяви до Генеральної прокуратури України для реагування.

Отже, позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Позовна заява містить інші доводи на користь заявлених вимог, які взяті до уваги однак, не зазначені в даному рішенні, оскільки мають опосередковане відношення у питанні встановлення протиправності оскаржуваної бездіяльності відповідача.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Позивач звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 9, 77, 139, 229, 241-245, 262, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Полтавській області (вул. Матвійчука Юліана, буд. 83, м. Полтава, 36014, ) третя особа: Національна поліція України (вул. Академіка Богомольця, буд.10, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 09.01.2024 поданого через Урядовий контактний центр реєстраційний № ФИ-16682037 в частині направлення окремо копії заяви до Генеральної прокуратури України для реагування.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма часниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною восьмою статті 18, частинами сьомою-восьмою статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Суддя Л.М. Петрова