Справа № 360/189/24
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

26 березня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/189/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2024 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо припинення виплати ОСОБА_1 з 01.01.2024 щомісячної доплати у сумі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити з 01.01.2024 виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 " Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" у розмірі 2000 гривень та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є пенсіонером МВС України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та має пільги, встановлені законодавством України для пенсіонерів, в тому числі на перерахунок пенсії.

11.11.2023 набрало законної сили рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 у справі № 360/776/23, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 15.01.2023 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву" від 26.07.2021 № 2736, та фактично сплачених сум.

На виконання рішення відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача, проте під час такого з 01.01.2024 позивачу припинено виплату щомісячної доплати у сумі 2000 гривень, передбаченою Постановою № 713.

10.01.2024 позивач через веб портал Пенсійного фонду України звернувся з заявою до відповідача.

Відповідач на звернення позивача від 10.01.2024 надіслав відповідь від 31.01.2024 за № 3606-1265/С-02/8-2600/24 у якій зазначив, що у липні 2021 року відповідно до постанови № 713 Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.07.2021 встановлено позивачу щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн, виплата якої проводилась по 31.12.2023. На виконання рішення суду від 11.10.2023 у справі № 360/776/23 відповідачем в грудні 2023 року проведено перерахунок пенсії позивача з 15.01.2023 в порядку, встановленому судовим рішенням, з грошового забезпечення, визначеного на листопад 2019 року, та здійснено нарахування коштів, з врахуванням виплачених сум. Оскільки розмір пенсії позивача після 1 березня 2018 року переглянуто та перераховано на виконання судового рішення, внаслідок чого збільшення пенсії з березня 2018 року перевищує 2000,00 грн., щомісячну доплату відповідно до постанови № 713 після здійсненого перерахунку пенсії не встановлено. Відповідно до норм постанови № 713 відсутні підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії позивача в розмірі 2000,00 грн, починаючи з 15.01.2023.

Фактично, цією відповіддю відповідачем відмовлено позивачу у задоволенні вимог, викладених в заяві від 10.01.2024.

Вважає дії відповідача протиправними.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивач перебуває на обліку, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, по лінії Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до постанови КМУ № 713 позивачу було встановлено щомісячну доплату у сумі 2000,00 грн.

У зв`язку з виконанням судових рішень розмір щомісячної доплати переглядався.

Оскільки розмір пенсії після 01.03.2018 переглядався та перераховувався на виконання судового рішення, внаслідок чого збільшення пенсії за період з березня 2018 року по липень 2021 року перевищує 2000,00 грн, щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ № 713 після здійсненого у лютому перерахунку пенсії не встановлено.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Ухвалою суду від 19.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 13.03.2024 повторно зобов`язано надати відповідача докази.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку відповідача та отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 у справі № 360/776/23 позов задоволено та, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років позивачу з 15.01.2023 з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, які визначені в довідці Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по місту Києву від 26.07.2021 № 2736, та фактично сплачених сум.

10.01.2024 позивач через веб портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою до відповідача.

Листом від 31.01.2024 № 3606-1265/С-02/8-2600/24 відповідач повідомив позивача, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 у справі № 360/776/23 Головним управлінням в грудні 2023 року проведено перерахунок пенсії з 15.01.2023 в порядку, встановленому судовим рішенням, з грошового забезпечення, визначеного на листопад 2019 року, та здійснено нарахування коштів, з врахуванням виплачених сум. Основний розмір пенсії за вислугу років на 01.03.2018 становив 4083,75 грн. Основний розмір пенсій, обчислений на виконання рішення суду, становить 14494,21 грн. Оскільки розмір пенсії після 01.03.2018 переглянуто та перераховано на виконання судового рішення, внаслідок чого збільшення пенсії з березня 2018 року перевищує 2000,00 грн, щомісячну доплату відповідно до постанови КМУ № 713 після здійсненого перерахунку пенсії не встановлено.

Відповідно до норм постанови КМУ № 713 відсутні підстави для встановлення щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн, починаючи з 15.01.2023.

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначаються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-XII).

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.

Частиною третьою статті 63 Закону № 2262-ХІІ визначено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за Законом № 2262-ХІІ пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (частина четверта статі 63 Закону №2262-ХІІ).

14.07.2021 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб" (далі - Постанова № 713).

У преамбулі Постанови № 713 зазначено, що ця постанова прийнята з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01.07.2021 року особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018 щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Відтак із наведених приписів слідує, що Постановою № 713 для осіб, яким призначено пенсію до 01.03.2018, встановлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій.

Водночас абзацом 3 пункту 1 Постанови № 713 обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Суд зазначає, що перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 був зумовлений набранням законної сили рішенням суду від 04.07.2023 у справі № 360/621/23, яким зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з 01.12.2019, проте після проведеного перерахунку пенсії позивача, їй припинено виплату щомісячної доплати, оскільки основний розмір пенсії позивача підвищився більше, ніж на 2000,00 грн.

Ключовим питанням для правильного вирішення цієї справи є з`ясування того чи підлягають застосуванню положення абзацу 3 пункту 1 Постанови № 713 під час перерахунку пенсії, здійсненого на виконання судового рішення.

Так, встановлюючи з 01.07.2021 щомісячну доплату у сумі 2000,00 грн тим особам, пенсію яким призначено до 01.03.2018 відповідно до Закону № 2262-XII, Кабінет Міністрів України у пункті 1 Постанови № 713 передбачив, що така щомісячна доплата повинна враховуватись під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-XII.

При цьому положення Закону № 2262-XII та Порядку № 45, які визначають порядок перерахунку, пов`язують перерахунок пенсій із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах.

Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Відтак, оскільки після 01.03.2018 перерахунок пенсії позивача проводився на виконання судового рішення з метою захисту порушених прав позивача, тому відповідачем протиправно припинено виплату позивачеві щомісячної доплати, що передбачена Постановою № 713.

Подібний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постановах від 08.11.2022 (справа № 420/2573/22), від 18.04.2023 (справа № 560/6528/22), від 21.11.2023 (справа № 300/5426/22), від 21.11.2023 (справа № 380/13793/22), від 19.12.2023 (справа № 380/13249/22), від 10.01.2024 (справа № 240/4894/23) та від 23.01.2024 (справа № 160/17347/22).

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У зв`язку із чим суд не приймає доводи відповідача про те, що оскільки після проведеного на виконання рішення суду перерахунку пенсії основний її розмір збільшився на суму, що перевищує 2000,00 грн, а отже, підстави для проведення виплати, передбаченої Постановою № 713, відсутні.

Оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області з 15.01.2023 на виконання рішення суду з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, тому позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 гривень відповідно до Постанови №713, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття зазначеної постанови поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Матеріалами справи підтверджено факт виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії за Постановою № 713 в сумі 2000,00 грн за період з липня 2021 року до грудня 2023 року, та з січня 2024 року припинено її виплату.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Як слідує з матеріалів справи, позивач направив заяву з проханням поновити нарахування та виплату щомісячної доплати за Постановою № 713.

В свою чергу, відповідач не приймав рішення за результатами надходження до нього заяви, тим самим допустив протиправну бездіяльність у здійсненні виплати щомісячної допомоги.

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, з урахуванням заявлених позовних вимог, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом:

визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати в розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.01.2024;

зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.01.2024.

В іншій частині, вимоги не підлягають задоволенню оскільки обраний позивачем спосіб захисту не відповідає об`єкту порушено права, з урахуванням повноважень суду при вирішення справи відповідно до частини другої статті 245 КАС України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову з коригуванням способу захисту.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки позивач у спірних правовідносинах відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (ідентифікаційний код 42098368, місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.01.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн, установлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з 01.01.2024.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива