Справа № 579/936/23
Суддя: Придатко В. М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/936/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Придатка В.М.,

з участю секретаря судового засідання Клишкової Ю.В.,

представника позивача - Мороко С.О.,

представника відповідача - Бабченко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Інспектор СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Сергієнко Олег Сергійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,-

встановив:

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області, про скасування постанови серія БАБ №443406 від 26.04.2023, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126, ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 26 квітня 2023 року відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія БАБ №443406 від 26.04.2023, відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.126, ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 26.04.2023 року інспектор СРПП ВП № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержант поліції Сергієнко Олег Сергійович розглянув справу про адміністративне правопорушення відносно позивача по справі, який 26 квітня 2023 року о 14:40 год в м.Кролевець по вул.Л.Українки, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 без державних номерних знаків, з несправними задніми габаритними ліхтарями, а також не маючи права керування вказаною категорією транспортних засобів, як особа, яку постановою Конотопського міськрайонного суду по справі № 577/1838/22 від 11.07.2022 року визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, чим порушив п.31.4.3, 2.1а, 2.9в ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126, ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП.

Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Позивач дійсно постановою Конотопського міськрайонного суду по справі № 577/1838/22 від 11.07.2022 року позбавлений права керування транспортним засобом, але вказана постанова оскаржена ним до Сумського апеляційного суду, яким відкрито апеляційне провадження та справа призначена до розгляду на 12.06.2023 року. Таким чином, лише після розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції, постанова відповідно до ст. 291 КУпАПП набере законної сили, а рішення, яке буде прийнято, дасть відповідь на питання існування чи відсутності права керувати транспортними засобами ОСОБА_1 . По-друге, згідно довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 солдат ОСОБА_1 з 10.02.2023 року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Донецькій області. Згідно відпускного квитка виданого командиром військової частини НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 солдат ОСОБА_1 перебуває у відпустці з 25.04.2023 р. по 06.05.2023 року. Відмітка про взяття на військовий облік 25.04.2023 року за місцем постійного проживання позивача мається. У зв`язку з оголошеним в України військовим станом, з метою уникнення ідентифікації транспортних засобів, які використовують військовослужбовці у службових цілях, за місцем їх реєстрації наказом військового командування України заборонено використання державних номерних знаків транспортних засобів на вищезазначених автомобілях. ОСОБА_1 весь час виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Донецькій області керує власним транспортним засобом, який використовує у службових цілях, без номерних знаків. Про таку обставину позивачем було повідомлено працівників поліції, які врахувати її при винесенні постанови відмовились. По-третє, щодо правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, а саме керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів позивач зазначає, що керований ним транспортний засіб жодних несправностей на момент винесення постанови не мав.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив суду, що на момент зупинки з точки зору закону ще не був позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки відповідна постанова Конотопського міськрайонного суду від 11.07.2022 року не набрала законної сили. Габаритні вогні були справні на момент затримання, а номерний знак він не встановив назад на транспортний засіб, оскільки триває період воєнного стану і протягом усього цього періоду, на його думку, військовослужбовці зобов`язані виконувати наказ про заборону використання державних номерних знаків з метою уникнення ідентифікації службових транспортних засобів.

Представник відповідача - Головного управління Національної поліції в Сумській області у судовому засіданні та за змістом відзиву заперечував проти задоволення позову, наголосив, що статус водія транспортного засобу накладає підвищену соціальну відповідальність та вимагає додаткової дисципліни і неухильного виконання нормативно-правових актів. Стверджував, що порушення, допущене позивачем, доведене поза сумнівом, постанова винесена законно (а.с. 83-86).

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАБ №443406 від 26.04.2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26 квітня 2023 року о 14:40 в м.Кролевець по вул.Л.Українки, керував транспортним засобом ВАЗ 2109 без державних номерних знаків, з несправними задніми габаритними ліхтарями, а також не маючи права керування вказаною категорією транспортних засобів, як особа, яку постановою Конотопського міськрайонного суду по справі № 577/1838/22 від 11.07.2022 року визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126, ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (а.с.6, 21).

Згідно з дослідженими у суді відеозаписом, вбачається, що дійсно у керованого позивачем транспортного засобу відсутні номерні знаки, а також не спрацьовували задні габаритні ліхтарі.

З пояснень позивача вбачається, що саме за керування вказаним транспортним засобом його було притягнуто до адміністративної відповідальності, що представником відповідача не заперечується.

З доданих до адміністративного позову довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 та виданого останнім відпускного квитка підтверджено, що солдат ОСОБА_1 з 10.02.2023 року бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Донецькій області, проте з 25.04.2023 р. по 06.05.2023 року солдат ОСОБА_1 перебував у відпустці (відмітка про взяття на облік Конотопським РТЦК від 25.04.2023 року наявна) (а.с.10-11).

В судовому засіданні досліджено завірену в установленому порядку копію постанови Конотопського міськрайонного суду по справі № 577/1838/22 від 11.07.2022 року, на якій розміщено завірену підписом головуючого судді та печаткою суду позначку про те, що вказана постанова набрала законної сили лише 04.12.2023 року, відповідно, до вказаної дати позивача відповідно до закону не було позбавлено права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху (далі-ПДР), що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зокрема, розгляд справ, передбачених статтею 126 КУпАП, здійснюється, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП та п.2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, необхідно зазначити нормативний акт, який передбачає відповідальність за скоєне порушення.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Аналіз положень вказаних статей КУпАП, дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-ХІІ (далі - Закон №3353) цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Стаття 14 Закону №3353 зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Так, згідно п.2.1а ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

В ході судового розгляду поза розумним сумнівом встановлено, що постанова Конотопського міськрайонного суду по справі № 577/1838/22 від 11.07.2022 року набрала законної сили лише 04 грудня 2023 року після ухвалення у зазначеній справі постанови Сумським апеляційним судом, а відповідно, лише з 04 грудня 2023 року позивача було позбавлено права керування транспортними засобами на один рік. Відтак станом на 26 квітня 2023 року позивач не був позбавленим права керування транспортними засобами. Доказів протилежного стороною відповідача не надано.

Згідно п.2.9в ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Посилання позивача на заборону розміщення номерних знаків на службовому транспорті військовослужбовців, які використовують у службових цілях, суд визнає безпідставними, враховуючи, що 26.04.2023 року позивач перебував у відпустці і відтак у вказаний період жодним чином керований позивачем транспортний засіб не міг вважатися таким, що використовується у службових цілях, а тому на ньому повинен був знаходитися номерний знак встановленого зразка.

Керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, тягне за собою адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п. 31.4.3 ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу; б) порушено регулювання фар; в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу; ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

Керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) тягне за собою адміністративну відповідальність за частиною 1 статті 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд дійшов висновку про доведення відповідачами наявності в діях ОСОБА_1 лише складу адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 121-3 КУпАП.

Проте, ураховуючи недоведення позивачами підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП на підставі постанови від 26.04.2023 серії БАБ №443406, та неможливості відокремити суму штрафу саме за частиною 4 статті 126 КУпАП від суми штрафу за адміністративними правопорушеннями, передбаченими частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 121-3 КУпАП, накладеним згідно статті 36 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Наведеним положенням кореспондують норми статті 293 КУпАП, якими регламентовано повноваження органу, який розглядає скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Так, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У свою чергу, в силу пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Беручи до уваги вищенаведені норми процесуального права та встановлені судом фактичні обставини, за яких відповідачем правомірність оскаржуваної постанови доведена лише в частині вчинення позивачем правопорушень, передбачених частиною 1 статті 121 та частиною 1 статті 121-3 КУпАП, закінчення строку накладення адміністративного стягнення, встановленого статтею 38 КУпАП, що унеможливлює направлення справи на новий розгляд відповідачу, керуючись приписами пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Отже, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.122, 222, 251, 252, 258, 268, 278-280, 283-285, 288 КУпАП України, ст.ст. 2, 13, 72-73, 79, 90, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області, третя особа Інспектор СРПП ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Сергієнко Олег Сергійович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі, задовольнити.

Скасувати постанову серія БАБ №443406 від 26 квітня 2023 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч.4 ст.126, ч.1 ст.121-3 та ч.1 ст.121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 22 березня 2024 року.

Суддя В. М. Придатко