Справа № 340/5441/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 березня 2024 року м. Дніпросправа № 340/5441/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року (суддя Хилько Л.І.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області № 0-1118-UA0063919 від 31.05.2023.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що за позивачем з 01.07.2020 зареєстровано право приватної власності на комплекс будівель та споруд загальною площею 2 510,8 кв.м., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 31.05.2023 прийнято податкове повідомлення-рішення № 0-1118-UA0063919 про визначення податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичною особою, яка є власником об`єкту нежитлової нерухомості.

Позивач вважає, що вказане майно належить до будівель сільськогосподарського призначення, а тому не є об`єктом оподаткування відповідно до пп. 266.2.2 «ж» п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України. Також звертає увагу, що назване майно використовується в господарській діяльності ФГ «ДБВ СОФІЯ», в якому позивач є співзасновником. Більш того, назване майно було передане до статутного капіталу цього господарства.

В свою чергу, суд першої інстанції зазначив, що жодних доказів на підтвердження факту дійсного передання до складеного (статутного) капіталу ФГ «ДБВ СОФІЯ» та безпосереднього використання останнім зазначеного об`єкту нерухомості у сільськогосподарській діяльності протягом 2022 року до суду не надано. Також, як станом на час винесення відповідачем спірного податкового повідомлення-рішення, так і на час розгляду цієї справи, докази віднесення належного позивачці комплексу виробничих будівель та споруд, розташованого за адресою: вул. Садова, 59, с. Малинівка, Петрівський р-н, Кіровоградська обл., до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» або будь-якого іншого класу відповідно до ДК 018-2000, в матеріалах справи відсутні, що позбавляє суд можливості оцінити функціональне призначення цього об`єкту нерухомості і можливість його використання ФГ «ДБВ СОФІЯ» в господарській діяльності.

За висновком суду першої інстанції, зібраними в даній справі доказами не підтверджено приналежність належного позивачці на праві приватної власності об`єкту нерухомості, який став об`єктом для справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, що в свою чергу є перешкодою для застосування пільги, передбаченої пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.

Надаючи оцінку обґрунтованості та правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що за приписами статті 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 згаданої статті Кодексу, не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року № 507, чинного на час виникнення спірних правовідносин, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади за надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, тощо) віднесено до підрозділу «Будівлі нежитлові» (група 127 «Будівлі нежитлові інші» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства»).

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Відповідно до ДК 018-2000 клас 1271 включає: будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін.

Матеріалами справи підтверджується, сторонами не заперечується, що спірне нерухоме майно знаходиться в АДРЕСА_1 та складається з комплексу ВРХ (А), прибудови (а), комплексу ВРХ (Ж), прибудови (ж), сторожки (Г), вимощення (І) та віднесено до комплексу виробничих будівель та споруд.

Водночас, сама по собі специфіка об`єкта оподаткування наявність спеціального статусу будівлі, а саме статусу «будівлі сільськогосподарського призначення», не може бути достатньою підставою для звільнення від оподаткування.

Обираючи за вихідне поняття «сільськогосподарське призначення», у зв`язку з яким застосовується аналізована податкова пільга, законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки з його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності, лісівництві та рибному господарстві), а насамперед з використанням будівлі з метою провадження сільськогосподарської діяльності.

Встановлення законодавцем певних податкових пільг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як в даному випадку пункт «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України, за своєю сутністю спрямоване на збалансування суспільних відносин у сфері справляння податків та мало на меті створити умови для стимулювання та зменшення податкового навантаження на тих платників податків фізичних та юридичних осіб, які є власниками певних об`єктів нерухомості, що використовуються за функціональним призначенням, тобто для ведення сільськогосподарської діяльності, лісівництва та рибного господарства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даній адміністративній справі позивач не надав належні та допустимі докази, що будівлі, які належать їй на праві власності, у спірному періоді використовувалися для ведення сільськогосподарської діяльності.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням визначене грошове зобов`язання ОСОБА_1 за 2022 рік.

Суд першої інстанції вірно зауважив, що перехід права на спірне нерухоме майно в установленому законом порядку відбувся в 2023 році.

При цьому колегія суддів не вважає обґрунтованими доводи позивача, що спірне нерухоме майно було передано в користування ФГ «ДБВ СОФІЯ» на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.12.2021 про передачу та використання нерухомого майна, протоколу загальних зборів ФГ від 30.12.2021 № 2, відповідно до якого комплекс виробничих будівель та спору прийнято до статутного капіталу ФГ «ДБВ СОФІЯ» для використання в виробничій сільськогосподарській діяльності. Фактична передача майна підтверджується Актом приймання-передачі від 30.12.2021.

Суд погоджується з доводами апелянта, що державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття такого права з фактом його державної реєстрації. При дослідженні судом обставин існування в особи права власності необхідним є перш за все встановлення підстави, на якій особа набула таке право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що за приписами статті 115 Цивільного кодексу України, вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом.

Грошова оцінка вкладу учасника господарського товариства здійснюється за згодою учасників товариства, а у випадках, встановлених законом, вона підлягає незалежній експертній перевірці.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов`язковим у випадках, зокрема: переоцінки основних фондів для цілей бухгалтерського обліку; оподаткування майна згідно з законом, крім випадків визначення розміру податку при спадкуванні власності, вартість якої оподатковується за нульовою ставкою.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що в разі передачі до статутного капіталу господарського товариства майна, яке включається до основних фондів або таке майно підлягає оподаткуванню, таке майно підлягає обов`язковій грошовій оцінці.

Станом на 2021 рік така вимога не була виконана, а тому документи, на які посилається позивач, не можуть вважатися належними доказами внесення спірного майна до статутного капіталу ФГ «ДБВ СОФІЯ» та, як наслідок, доказами використання цього майна у сільськогосподарській діяльності на пільгових умовах, визначених пп. 266.2.2 «ж» п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку про правомірність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, адже останнє прийнято в межах наданих законом повноважень, своєчасно, на підставі даних рішення Петрівської селищної ради від 09.07.2021 № 1767 про встановлення на території Петрівської селищної ради ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01 січня 2022 року.

Доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2023 року в адміністративній справі № 340/5441/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 26 березня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 26 березня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова