Справа № 600/1270/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в забезпечені адміністративного позову

25 березня 2024 р. м. Чернівці справа № 600/1270/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Кушнір В.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення його позову до Кіцманської територіальної позаштатної постійно діючої Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ) про визнання протиправною та скасування постанови (оформленої довідкою) ВЛК від 15 березня 2024 року , -

В С Т А Н О В И Л А:

Адвокат Венерська Г.І. звернулась до суду в інтересах ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до Кіцманської територіальної позаштатної постійно діючої Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (третій відділ) про визнання протиправною та скасування постанови (оформленої довідкою) ВЛК від 15 березня 2024 року.

У заяві представник заявника просить забезпечити позов шляхом:

- зупинення дії постанови (оформленої довідкою) Кіцманської територіальної позаштатної постійно діючої Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15 березня 2024 року, якою ОСОБА_1 було визнано придатним до проходження військової служби - до набрання законної сили рішенням суду у справі;

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 та його відділів утриматись від вчинення дій щодо вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) ОСОБА_1 до винесення рішення суду по справі;

- заборони ІНФОРМАЦІЯ_3 та його відділам до винесення рішення суду по справі призивати військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

В обґрунтування зазначеної заяви вказано, що 15 березня 2024 року Кіцманською територіальною позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ВЛК) за результатом проведення медичного огляду ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби. Заявник із результатами проходження медичного огляду, проведеного з метою визначення ступеня його придатності до проходження військової служби, не погоджується та має намір оскаржити його в судовому порядку.

Представник заявника зазначила, що ВЛК під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 не врахувала медичних документів, які підтверджують наявність у останнього ряду захворювань та проблем зі здоров`ям, медичний огляд був проведений неповно, поверхнево.

Адвокат Венерська Г.І. стверджує, що наразі існує нагальна необхідність для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки, враховуючи стан здоров`я її довірителя, існує очевидна небезпека заподіяння непоправної та навіть смертельної шкоди його здоров`ю та життю до ухвалення рішення за наслідком розгляду його позовної заяви або в разі залучення до виконання завдань несення військової служби. Також, на думку представника, існує небезпека завдання шкоди правам та інтересам ОСОБА_1 і не вжиття таких заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутній справі та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду із позовом. Окрім цього, представник вважає, що рішення ВЛК є очевидно протиправним.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України суд вважає за можливе розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову суд виходить з наступного.

Частинами 1, 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

У відповідності до частин 1, 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1)зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 №9 та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» від 06.03.2008 року №2, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді клопотання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен дати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжитих заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; ймовірності виникнення ускладнень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику. Таким чином, заходи забезпечення позову не мають якогось дискримінаційного характеру стосовно якоїсь із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Представник заявника, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, просить зупинити у заяві про забезпечення позову дію постанови, оформленої довідкою військово-лікарської комісії від 15.03.2024, згідно з якою ОСОБА_1 , визнаний придатним до військової служби, оскільки рішення ВЛК, на думку заявника, є очевидно протиправним.

Зокрема, представник зазначає, що на підставі направлень ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.02.2024р. №89/1 та 89/2 на обстеження в лікувальний заклад, ОСОБА_1 було попередньо діагностовано ряд захворювань, огляд у лікувальних закладах задокументовано у медичних документах, доданих до заяви. Однак, 15 березня 2024 року Кіцманською територіальною позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 за результатом проведення медичного огляду ОСОБА_1 було визнано придатним до військової служби.

Натомість, заявник не погоджується з таким рішенням ВЛК та зазначає, що комісія під час проведення медичного огляду не врахувала відповідних медичних документів, встановлені йому діагнози не зазначені в довідці ВЛК, а медичний огляд був проведений неповно, поверхнево, без залучення відповідних лікарів.

Перевіривши вищезазначені доводи, суд зазначає, що забезпечення позову на даній стадії у той спосіб, який визначений адвокатом у заяві про забезпечення позову, без дослідження обставин справи та доказів по справі призведе до фактичного вирішення судом спору по суті до постановлення рішення в даній справі, зокрема щодо правомірності постанови, оформленої довідкою ВЛК від 15.03.2024р., що суперечить інституту забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі №800/521/17, в якій зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 826/16509/18 зазначено, що суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті є висновком, що свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суддя надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Заявником до суду не надано доказів на обґрунтування вимог щодо забезпечення позову, зокрема, щодо існування очевидної реальної небезпеки заподіяння смертельної шкоди здоров`ю та життю позивача до ухвалення рішення. Аргументи позивача фактично зводяться до суб`єктивних припущень щодо теоретичних можливих наслідків, які можуть настати у разі призову позивача на військову службу. При цьому, докази, які б свідчили, що заявник проходив медичний огляд з метою призову на військову службу в матеріалах, доданих до заяви, відсутні.

Також до заяви не було додано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням предмету заявлених позовних вимог в майбутньому, якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову адвокат посилається на обидві підстави, передбачені ч.2 ст.150 КАС України та просить забезпечити позов шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення та шляхом заборони посадовим особам вчиняти дії, що стосуються проходження заявником військової служби.

Поряд із цим, оцінивши доводи представника заявника щодо очевидної протиправності рішення ВЛК, суд приходить до висновку, що така підстава у заяві про забезпечення позову та як наслідок забезпечення позову у спосіб, який пропонує представник заявника в частині зупинення дії рішення, яке ОСОБА_1 має намір оскаржувати - фактично є вирішенням спору по суті без судового розгляду, що є неприпустимим.

Правомірність та оцінка оскаржуваного рішення підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті та буде надана судом за результатами розгляду справи.

На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийняття ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняття рішень суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері. Натомість у цьому випадку, очевидну протиправність рішень суб`єкта владних повноважень заявник обґрунтовує незгодою з таким рішенням.

Крім того, матеріали, додані до заяви, як і сама заява, взагалі не містять доказів, які б свідчили про вручення заявнику повісток чи інших документів або здійснення будь-яких інших заходів щодо його мобілізації.

У зв`язку з цим, необґрунтованими є заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 та його відділам утриматись від вчинення дій щодо вручення мобілізаційних розпоряджень (повісток) ОСОБА_1 до винесення рішення суду по справі та заборонити останнім призивати військовозобов`язаного ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи заявника на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, що уже містяться у наданих матеріалах, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та, як наслідок, про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову. За переконанням суду, вжиття заходів забезпечення позову може свідчити про передчасне ухвалення рішення без вирішення спору по суті. Отож, у задоволенні заяви представника заявника про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову до його пред`явлення.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала постановлена судом під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.О. Кушнір