Справа № 440/8907/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа №440/8907/22

адміністративне провадження № К/990/8661/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В. Е.,

суддів - Білак М.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року

у справі №440/8907/22 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування свідоцтва, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Полтавської військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії госпітальної Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 по визнанню захворювання, травми (каліцтва), перелому гомілково-ступневого суглобу, НІ, не пов`язаних з проходженням військової служби;

- скасувати свідоцтво про хворобу №488 від 25.07.2022 року в частині визнання отриманої позивачем травми (каліцтва), перелому лівого гомілково-ступневого суглобу, НІ, не пов`язаних з проходженням військової служби при виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини;

- визнати отриману позивачем травму (каліцтво) 27.04.2022 року - перелом гомілково-ступневого суглобу із зазначеними порушеннями функцій, при виконанні бойових завдань в зоні бойових дій в районі с. Рідне, Барвінкове, Ізюмського району Харківської області по захисту Батьківщини від агресії російської федерації, ТАК, пов`язаної з проходженням військової служби при виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини;

- зобов`язати госпітальну Військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 внести зміни у висновок (постанову) №488 від 25.07.2022 року в частині визнання отриманої ним травми (каліцтва), перелому лівого гомілково-ступневого суглобу, ТАК, пов`язаної з проходженням військової служби при виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини;

- стягнути з госпітальної Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 за рахунок бюджетних асигнувань на його користь правову допомогу та витрати, пов`язані з прибуттям до суду.

16 січня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог, в якій останній просив залучити до справи другим відповідачем військову частину НОМЕР_2 та командира частини полковника ОСОБА_2 . Також просив визнати дії командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 незаконними; зобов`язати військову частину НОМЕР_2 скласти акт про нещасний випадок 27.04.2022 року, отриману позивачем травму - перелом лівого голено-ступневого суглоба в зоні бойових дій в Ізюмському р-ні, Харківської обл.; зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 видати позивачу довідку про участь в зоні бойових дій в с. Барвінкове Ізюмського р-ну Харківської обл. та наказ про відрядження з 25.04.2022 року по 03.05.2022 року в зону бойових дій.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, відмовлено у прийнятті та повернуто заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі №440/8907/22.

На зазначені ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові), 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Оскаржуючи судове рішення про повернення заяви про збільшення позовних вимог, позивач не зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Доводи позивача, викладені у касаційній скарзі, зводяться до незгоди з судовими рішеннями судів попередніх інстанцій.

При цьому, суди попередніх інстанцій керувались частиною 3 статті 262 КАС України, якою встановлено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, письмові заяви, право на подання яких встановлено частиною 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України, у даній справі можуть подаватися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Разом з тим, суди попередніх інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень виходили з того, що провадження у даній справі відкрито 31 жовтня 2022 року, а заява про збільшення позовних вимог подана позивачем до суду 15 січня 2023 року, тобто з пропуском строку, встановленого частиною 1 статті 47 та частиною 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України

Отже, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на оскарження позивачем ухвали про повернення заяви про збільшення позовних вимог та у силу положень статті 333 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись частиною третьою статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі №440/8907/22 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської Військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, скасування свідоцтва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

О. А. Губська