Справа № 444/2493/23
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2493/23
Провадження № 2-а/444/6/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2024 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_1 адвоката Охмак М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, визнавши дії поліцейського ОСОБА_2 протиправними.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою інспектора Самбірського РВ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції Наконечного Богдана Богдановича застосовано до ОСОБА_1 штраф у розмірі 425 гривень.

Так, з постанови вбачається, що 05.03.2023 року о 10:15 в м. Новий Калинів на пл. Авіації, 31, водій ОСОБА_1 керував Т/З без чинного страхового поліса, чим порушив п.2.1. ПДР відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільних прав відповідних власників ТЗ, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає, що дії інспектора Наконечного Б.Б. щодо винесення постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень є незаконними, оскільки дана постанова від 05.03.2023 року є такою, що заповнена з порушенням вимог чинного законодавства, а саме: складання постанови інспектором ОСОБА_2 в інший день і в інший час та в іншому місці, через відсутність друкарського пристрою в поліцейському автомобілі, що підтвердив інспектор під час його допиту в якості свідка в Самбірському міськрайонному суді Львівської області 04.07.2023 року; не було враховано відсутність події і складу адміністративного правопорушення; ніхто належно не роз`яснював права; вчинення адміністративного правопорушення спростовується відсутністю підпису ОСОБА_1 , оскільки 05.03.2023 року у поліцейських не було з собою друкувального пристрою, який вони забули в РВП, а після цього ОСОБА_1 ніхто не запрошував у РВП для отримання постанови і вчинення в ній підпису, що свідчить про підробку його підпису; після зупинки транспортного засобу представники поліції не представились і не показали своїх службових посвідчень.

Позивач зазначає, що працівник патрульної поліції не має права притягати водія до адміністративної відповідальності без доказів та без з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Саме цієї вимоги кодексу не було виконано поліцейським ОСОБА_2 , який здійснював винесення неправомірної постанови, не з`ясувавши при цьому всіх обставин, які мале місце.

Позивач вважає, що постанова серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам закону.

Ухвалою від 31.07.2023 року адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою від 20.09.2023 року прийнято до розгляду адміністративний позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.10.2023 року о 09 год. 30 хв., про що повідомлено учасників справи (арк. спр. 38-40).

02.10.2023 року розгляд справи відкладено на 24.10.2023 року о 09 год. 30 хв., та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 43, 47- 49).

24.10.2023 року розгляд справи відкладено на 22.11.2023 року о 09 год. 30 хв., та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 56-62).

22.11.2023 року розгляд справи відкладено на 18.12.2023 року (арк. спр. 63-70).

18.12.2023 року розгляд справи не здійснювався, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікуванні (арк. спр. 71), розгляд справи відкладено на 29.01.2024 року та повідомлено учасників справи, що підтверджується матеріалами справи (арк. спр. 72-78).

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 29.01.2024 року розгляд справи відкладено на 01.03.2024 року о 09 год. 30 хв. на підставі заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Охмак М.В.

01.03.2024 року відкладено судове засідання на 26.03.2024 року, повторно здійснено виклик працівників поліції та представника відповідача в судове засідання.

Відповідач, який неодноразово належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи (арк. спр. 38, 40, 49, 62, 68, 78, 115) в судове засідання не з`явився та участі свого уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Працівники поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які неодноразово викликалися в судове засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (арк. спр. 61, 69, 70, 100, 101, 102, 114, 116) не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли.

29.02.2024 року до суду надійшло клопотання від старшого інспектора відділу поліції реагування патрульної поліції капітана поліції Наконечного Б.Б., в якому він просить в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

В судовому засіданні 26.03.2024 року позивач ОСОБА_1 надав пояснення про те, що оскаржувану постанову йому працівники поліції не вручали і йому така постанова не направлялася. Позивач зазначив, що працівники поліції жодним чином не пояснили йому причини зупинки, крім того, не з`ясовували чи в нього наявний чинний страховий поліс. Про оскаржувану постанову він дізнався з додатку «Дія». Позивач пояснив, що працівники поліції запропонували йому продути прилад «Драгер» і склали на нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого сказали йому, що він може їхати. Оскарженої постанови при ньому ніхто не складав, і йому ніхто не вручав. Позивач просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача адвокат Охмак М.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд такі задовольнити. Зазначив, що працівники поліції не мали права складати оскаржену постанову щодо ОСОБА_1 , оскільки в нього був наявний чинний страховий поліс. Крім того, відповідно до ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» позивачу не було роз`яснено причину зупинки транспортного засобу. Оскаржуваної постанови позивач не отримував.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Як встановлено із постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 05.03.2023 року ЕАС №6632675 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. у зв`язку з тим, що він 05.03.2023 року о 10:17 в м. Новий Калинів на пл. Авіації, 31 керував ТЗ без чинного страхового поліса, чим порушив п.2.1. ґ ПДР (арк. спр. 5).

Відповідно до п.2.1. ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень КУпАП, правопорушення, виявлені в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, мають бути зафіксовано за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, заперечив факт порушення ним ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ПДР, зокрема у матеріалах відсутні матеріали фото- чи відео зйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Зі змісту долученої до матеріалів справи постанови серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року встановлено, що в графі до постанови додаються не зазначено жодних додатків.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем ПДР відповідачем надано не було.

Тобто, відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме щодо порушення останнім ПДР.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд вважає, що інспектор поліції дійшов передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 241-246, 271, 286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №6632675 від 05.03.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: 79007, м.Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, Львівської області, електронна пошта: .

Повний текст рішення суду складено 26.03.2024 року.

Суддя М. М. Олещук