Справа № 420/23612/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/23612/23

Головуючий в І інстанції: Танцюра К.О.

Дата та місце ухвалення рішення: 10.11.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року у справі №420/12041/22;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 73310 гривень 90 копійок у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року у справі № 420/12041/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року у справі № 420/12041/22. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 73310 гривень 90 копійок у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року у справі № 420/12041/22.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права, порушенні норм процесуального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2020 року № 50 капітана ОСОБА_1 , звільненого наказом начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України (по особовому складу) від 24.01.2020 року № 8 у запас за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», з 28 лютого 2020 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі № 420/8918/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2021 року, визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року.

Як вбачається з виписки з банку ПриватБанк, доданої до позовної заяви, та визнається відповідачем, на виконання вказаного судового рішення, 01.11.2021 року Військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок позивача перераховано суму 2462,50 грн.

Позивач не погодився із нарахованою сумою індексації, у зв`язку із чим, звернувся до суду з позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2022 року у справі № 420/12041/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування серпня 2015 року і травня 2017 року, як місяців, за якими починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 28.02.2020 року з урахуванням абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з виписки з банку ПриватБанк, доданої до позовної заяви, та визнається відповідачем, на виконання вказаного судового рішення, 18.08.2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 на картковий рахунок позивача перераховано суму 79908,35 грн.

У даній справі позивач посилається на допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання судового рішення у справі № 420/12041/22.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно вимог статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-III від 19.10.2000 року (далі Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Відповідно до статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Статтями 3, 4, 7 Закону № 2050-III передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Згідно п.п. 2-5, 8 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі Порядок № 159), компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

В позовній заяві у даній справі позивач посилається на те, що 28.02.2020 року позивача було звільнено з військової служби, проте, у період проходження військової служби позивачу не в повному розмірі виплачувалась індексація грошового забезпечення та виплату індексації за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року здійснено 18.08.2023 року на виконання судового рішення у справі № 420/12041/22.

Разом з цим, позивач зазначає, що відповідачем не виплачено на користь позивача компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку із чим, останній звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.11.2022 року у справі № 420/12041/22, згідно Закону № 2050-III, Порядку № 159, є протиправною та відповідач підлягає зобов`язанню нарахувати та виплатити на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у сумі 73310,90 грн.

Проте, таких висновків суд першої інстанції дійшов без урахування висновків Верховного Суду та з помилковим застосуванням норм матеріального права.

Так, згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновків Верховного Суду, які викладені, зокрема, але не виключно, в постанові від 04 травня 2022 року у справі № 200/14472/19-а, а також в постанові від 11 травня 2023 року у справі № 460/786/20, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. Відповідно, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане, Верховний Суд дійшов висновку, що саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач не звертався до Військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.

В свою чергу, відповідач не відмовляв позивачу своїм рішенням у виплаті відповідної компенсації.

У даній справі позивач просить визнати протиправною саме бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплаченої 18.08.2023 року на виконання судового рішення у справі № 420/12041/22.

Позивач у даній справі не оскаржує відмову у виплаті компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення.

Проте, згідно ст. 7 Закону № 2050-ІІІ та п. 8 Порядку № 159, відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

З огляду на те, що у цій справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку №159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право позивача ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення до суду з цим позовом є передчасним, а тому, підстави для задоволенні позову відсутні.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення та зобов`язання відповідача виплатити таку компенсацію здійснений без урахування висновків Верховного Суду та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Також, колегія суддів зазначає, що копія ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі із наданням відповідачу п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву на позовну заяву отримана відповідачем 27.09.2023 року та 12.10.2023 року, тобто, у строк, встановлений судом, відповідачем засобами поштового зв`язку направлений до суду відзив на позовну заяву, однак, рішення суду першої інстанції ухвалено до отримання цього відзиву на позовну заяву та без урахування доводів відповідача, що свідчить про порушення судом першої інстанції права відповідача на подання відзиву на позовну заяву.

Разом з цим, враховуючи обставини даної справи та наведені висновки апеляційного суду, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині відсутності у позивача права на виплату компенсації втрати частини доходу не підлягають оцінці судом та мають бути відхилені.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи, що у даній справі судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції не врахував висновки Верховного Суду, неправильно застосував норми матеріального права, відповідно, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2023 року скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 25.03.2024 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька