Справа № 380/22622/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

22 березня 2024 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача від 31 жовтня 2023 року про залишення позову без розгляду у справі № 380/22622/23 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не проведення повного розрахунку із ОСОБА_1 із виплати індексації грошового забезпечення, компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», грошової компенсації за належне, але не отримане речове протягом проходження військової служби речове майно на день виключення із списків особового складу та усіх видів забезпечення 06 березня 2019 року у зв`язку із звільненням з військової служби;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за період із 07 березня 2019 року по 06 вересня 2019 року.

Ухвалою судді від 29 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 13 жовтня 2023 року позовну заяву повернуто в частині позовних вимог, які стосуються зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні грошової компенсації за неотримане речове майно та компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Ухвалою судді від 13 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в частині позовних вимог, які стосуються зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні індексації грошового забезпечення.

31 жовтня 2023 року від представника відповідача через канцелярію суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду.

Указане клопотання мотивоване тим, що про порушення свого права позивач дізнався або повинен був дізнатися з моменту виключення із списку особового складу загону та всіх видів забезпечення (07 березня 2019 року), а з цим позовом до суду звернувся 10 жовтня 2023 року, тобто через 4 роки 7 місяців, що свідчить про пропуск строку звернення з позовом до суду. Жодних обґрунтувань поважності причин пропуску строку звернення з позовом до суду позивач не вказав.

З огляду на це просить суд адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без розгляду.

Вирішуючи клопотання представника відповідача, суд зазначає таке.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 910/4518/16, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

Із врахуванням наведеного за загальним правилом спірні відносини, які виникли між сторонами у цій справі, пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Указана правова позиція суду узгоджується в висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20.

За усталеною судовою практикою вказаний місячний строк обчислюється з моменту проведення остаточного розрахунку із звільненою особою.

У цій справі позивач просить суд зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні таких сум:

- грошової компенсації за неотримане речове майно, яка виплачена 22 квітня 2019 року;

- компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка виплачена 30 липня 2021 року;

- індексації грошового забезпечення, яка виплачена на виконання рішення суду у справі № 380/17871/21, 19 вересня 2023 року.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2022 року № 4-рп/2012 (у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП у взаємозв`язку з положеннями ст.ст. 117, 237-1 цього Кодексу), серед іншого, зазначив, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично розрахувався з ним.

Отож, звернення до суду з позовом про стягнення середнього грошового забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст. 117 КЗпП України) обмежене строком, який, з уваги також на постанову Верховного Суду від 11 лютого 2021 року у справі № 240/532/20 у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби визначений у частині п`ятій статті 122 КАС України і становить один місяць (з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).

Спираючись на наведені міркування, суд вказує на те, що після фактичного розрахунку за зобов`язаннями з виплати грошової компенсації за неотримане речове майно, компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а також індексації грошового забезпечення, що виплачувалися декількома частинами, позивач мав право звернутися до суду з вимогами про стягнення середнього грошового забезпечення на підставі ст. 117 КЗпП України, але реалізувати це право він міг протягом одного місяця, відколи відбувся фактичний розрахунок за кожною з означених складових грошового забезпечення.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28 червня 2023 року у справі № 560/11489/22.

Як уже зазначено судом вище, грошова компенсація за неотримане речове майно була виплачена позивачу 22 квітня 2019 року; компенсація за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», була виплачена позивачу 30 липня 2021 року.

З цим позовом до суду позивач звернувся (здав на пошту для скерування в суд) 23 вересня 2023 року.

Отже, позивач пропустив місячний строк звернення до суду з позовними вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні грошової компенсації за неотримане речове майно та компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

З огляду на вказане суд ухвалою від 13 жовтня 2023 року повернув позовну заяву позивача в частині позовних вимог, які стосуються зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні грошової компенсації за неотримане речове майно та компенсації за невикористану додаткову відпустку, передбачену Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити середнє грошове забезпечення за несвоєчасну виплату при звільненні індексації грошового забезпечення, яка відбулася 19 вересня 2023 року, то в цій частині позивачем дотримано місячний строк звернення до суду із вказаними позовними вимогами, про що суд зазначив в ухвалі від 13 жовтня 2023 року.

За наведених обставин у задоволенні клопотання представника відповідача від 31 жовтня 2023 року про залишення позову без розгляду належить відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача від 31 жовтня 2023 року про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, окремо не оскаржується, заперечення щодо строку звернення до суду може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у цій справі.

Повний текст ухвали складено 22 березня 2024 року.

Суддя Клименко О.М.