Справа № 607/39/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 607/39/24 пров. № А/857/1709/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року, прийняте суддею Марциновською І.В. у місті Тернополі, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування акту індивідуальної дії,-

встановив:

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (надалі Управління, відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 позов задоволено частково.

Суд дійшов висновку, що відповідачем доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП), яке полягало у керуванні транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в реєстраційному документі на транспортний засіб, або не пред`явила електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Суд дійшов переконання про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови через недоведеність наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та є усі правові підстави для закриття справи про це адміністративне правопорушення.

Разом з тим, суд не вбачав підстав для скасування постанови в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, позаяк необхідних документів на вимогу компетентного органі позивач не представив.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням в частині відмови в позові, ОСОБА_1 ,через представника ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення, що частково не відповідає нормам чинного законодавства, прийнятне із порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги висновків Верховного Суду, які наведені позивачем. Посилається на презумпцію невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення. Також просить стягнути із відповідача витрати на правову допомогу.

Просить скасувати в частині відмови в позові рішення суду та в скасованій частині ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Відповідачем подано відзив, у якому доводи апелянта заперечує.

В судове засідання для розгляду апеляційної скарги учасники справи не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ч.4 ст. 229, ст. 313 КАС України апеляційний суд ухвалив розгляд апеляційної скарги здійснити за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини в частині спірних правовідносин по справі та надані сторонами докази.

Суд установив, що 21.12.2023 інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Березовською Л.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 721135. Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та на нього накладене адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. У постанові зазначено, що 17.12.2023 о 08 год. 47 хв. на вул. Микулинецькій, 46 у м. Тернополі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Touareg», державний номерний знак НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, а також під час перевірки документів не мав при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Вказано, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.1 (б), 34 Правил дорожнього руху.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд першої дійшов висновку про існування підстав для скасування оскаржуваної постанови. Дане правопорушення не оскаржується апелянтом, тому суд апеляційної інстанції не надає їм оцінку.

Щодо наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач пред`явив на вимогу патрульних поліцейських електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, сформоване засобами мобільного порталу «ДІЯ». Надалі працівники поліції висловили вимогу щодо пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який з технічних причин не відображався у мобільному порталі «ДІЯ». Після спроб позивача оновити дані у мобільному порталі «ДІЯ» свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (надалі - ТЗ) перестало відображатись. Такі обставини, на думку позивача, зумовлені загальновідомими проблемами оператора мобільного зв`язку «Київстар». При цьому позивач зауважив, що в подальшому пред`явив працівникам поліції чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ у паперовому вигляді, а також свідоцтво про реєстрацію ТЗ, яке йому привезли на місце зупинки.

Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат «Зелена картка»).

В частині 1 статті 126 КУпАП вказано, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тобто за приписами вказаних норм встановлена відповідальність, в тому числі за не пред`явлення електронного свідоцтва про реєстрацію ТЗ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 № 1453 затверджено «Порядок формування та перевірки електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій», яким встановлено механізм формування електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, їх електронних копій та процедуру їх перевірки органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами - підприємцями.

Відповідно до п. 2 ч. 2 Порядку, електронним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у формі електронного відображення інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, разом з унікальним електронним ідентифікатором, а також інформації про страховий поліс (за наявності).

Відповідно до ч. ч. 4-8 Порядку, особа, яка в установленому законодавством порядку отримала національне посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, виготовлені на бланку або в електронній формі, може використовувати електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу у визначених законом випадках.

Для формування та використання електронного посвідчення водія, електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу особі необхідно встановити мобільний додаток Порталу «ДІЯ» (Дія) на електронний пристрій, критерії якого підтримують використання такого додатка (далі - електронний пристрій), підключений до Інтернету, та пройти електронну ідентифікацію та автентифікацію.

Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються та відображаються автоматично засобами Порталу Дія за наявності підключення електронного пристрою до Інтернету, працездатності встановленого мобільного додатка Порталу Дія (Дія) та наявної електронної інформаційної взаємодії Порталу Дія та Реєстру МВС шляхом використання наявної в Реєстрі МВС, Реєстрі транспортних засобів інформації, зазначеної у пунктах 9 і 10 цього Порядку.

Електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу формуються за наявності відповідних відомостей у Реєстрі МВС.

Сформоване електронне посвідчення водія, електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором відображаються через мобільний додаток Порталу Дія (Дія). Електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу пред`являються особою замість та без додаткового пред`явлення національного посвідчення водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланку.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме із постанови про накладення адміністративного правопорушення, позивач перетнув дорожню розмітку 1.8 «Подвійна суцільна лінія», а також під час перевірки документів немає при собі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.12).

Аналізуючи норму частини 1 статті 126 КУпАП, суд зазначає, що об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні ТЗ особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на ТЗ, а у випадках, передбачених законодавством, ліцензійної картки на ТЗ, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Отже, суб`єктивна сторона частини 1 статті 126 КУпАП передбачає прямий умисел суб`єкта, тобто не мав реєстраційного документа на ТЗ або не пред`явив. Як вбачається із запису з нагрудних камер, позивач мав і пред`явив такий документ у системі «ДІЯ». Проте , на вимогу поліцейського оновити систему відбувся збій такої.

Суд робить висновок, що в даних діях позивача не вбачається прямого умислу. Позивач пред`явив документ в електронному вигляді, проте не міг передбачити можливий збій у мобільному застосунку та подібне не охоплюється прямим умислом про який ведеться мова.

Отже, у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.126 КУпАП, оскільки відсутня суб`єктивна сторона.

Також суд наголошує, якщо документи є в електронному варіанті у порталі «ДІЯ» додаткового пред`явлення свідоцтва про реєстрацію ТЗ у формі бланку обов`язку немає.

Поряд з тим, суд зазначає, що працівники поліції через наявні у них реєстри, могли самостійно встановити необхідні документи, виходячи з наявної ситуації, яка склалась.

Суд вважає посилання апелянта на висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 у справі №686/11314/17 помилковим, оскільки дані правовідносини не є тотожними.

Окрім наведеного, суд звертає увагу на те, що досліджувана ситуація не урегульована чітко законодавством, а тому подібне може свідчити на користь особи, яку притягують до адміністративної відповідальності.

Щодо витрат на правову допомогу.

У апеляційній скарзі позивачем наведено попередній розрахунок судових витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Суд бере до уваги, що адвокатом дійсно надані послуги, які включали в себе подачу адміністративного позову, збір і систематизацію документів для вироблення правової позиції, складення та подача апеляційної скарги. При цьому розмір та вартість не спростована відповідачем.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку стягнути із відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн. Крім того, також слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 січня 2024 року в справі №607/39/24 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти в цій частині постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 721135 від 21.12.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити відносно ОСОБА_1 провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: судові витрати в сумі 2872 (дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн 38 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 22.03.2024.