Справа № 420/1619/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1619/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання незаконними дій, визнання протиправними та скасування постанов, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича, в якому просить:

визнати незаконними дії Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), та головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича щодо винесення постанов про відкриття виконавчих проваджень, про об`єднання виконавчих проваджень, арешт коштів боржника, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які були прийняті у виконавчих проваджень ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414;

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №73699307 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023, яке перебувала в провадженні старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д., про виконавчий збір у розмірі 13400 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73699307 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023, яке перебувала в провадженні старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д., про виконавчий збір у розмірі 13400 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про відкриття виконавчого провадження ВП №73699414 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023, яке перебувала в провадженні старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д., про стягнення коштів у розмірі 269 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73699414 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023 року, яке перебувала в провадженні старшого державного виконавця Приморського. відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Виговського Ю.Д., про стягнення коштів у розмірі 269 гривен, де стягувачем виступає Приморський від діл державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №73698971 з виконання своєї ж постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 року про виконавчий збір у розмірі 13400, 00 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73698971 з виконання своєї ж постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 року про виконавчий збір у розмірі 13400 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП №73699096 з виконання своєї ж постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 року про стягнення коштів у розмірі 269, 00 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02.01.2024 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №73699096 з виконання своєї ж постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 про стягнення коштів у розмірі 269 гривен, де стягувачем виступає Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправною та скасувати постанову ВП №73698971 головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 02 січня 2024 року про об`єднання виконавчих проваджень ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414 у зведене виконавче провадження № 73703237 про примусове виконання постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 про виконавчий збір у розмірі 13400 гривен, де боржником є ОСОБА_1 , в стягувачем Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Жоронового Павла Вікторовича від 03 січня 2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №73698971 ; від 03 січня 2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №73699096 ; від 03 січня 2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №73699307 , від 03 січня 2024 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №73699414.

зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РООКПП: НОМЕР_1 ) з Єдиного реєстру боржників.

Позовні вимоги обгрунтовані незаконністю відкриття виконавчих проваджень ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414, оскільки відкриті на виконання незаконних постанов ВП 73151283 , ВП № 73151220, якими державним виконавцем незаконно було виселено власника квартири ОСОБА_1 та законного його права на користування вказаної квартири разом з його неповнолітнім сином, який з 2013 року постійно проживав в квартири АДРЕСА_2 та ніс всі витрати на її утримання, іншого житла у нього не має, та він має достатні та триваючі зв`язки із спірною квартирою та вона є його житлом у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, тому його виселення вважається втручанням у право на житло, що є неприпустимим, та вселення громадянина російської федерації ОСОБА_2 . Відсутні постанови про виділення в окремі провадження постанов про стягнення виконавчого збору, мінімальних витрат виконавчого провадження. Позивач посилається на те, що постанова про розмір мінімальних витрат не є виконавчим документом та не підлягає примусовому виконанню, оскільки виноситься з метою фіксації понесених виконавцем витрат в межах виконавчого провадження, які будуть підлягати стягненню на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами Закону №1404-VIII або у випадку повернення виконавчого документа стягувану чи закінчення виконавчого провадження. У всіх виконавчих провадженнях ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414 додатково зазначено про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження 269 грн. по кожному, що є подвійним стягненням цих витрат. Постанови про арешт коштів боржника винесені з порушенням строків та процедури їх винесення. При накладенні арештів на грошові кошти загальна сума перевищила в чотирьох постановах в шістнадцять разів розмір загальної суми заборгованості ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 18.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху. Надано 10-денний строк для усунення недоліків.

02.02.2024 року до суду надійшла заява про усунення недоліків, надіслана позивачем.

Ухвалою від 12.02.2024 відкрито провадження у справі, належним відповідачем визначено Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). з урахуванням приписів ч.3 ст. 287 КАСУ, яка передбачає, що відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а не окремий державний виконавець.

Розгляд справи призначено на 26.02.2024 о 14 год. 30 хв.

Відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Представники сторін в судове засідання призначене на 26.02.2024 о 14 год. 30 хв. не прибули, про причини неприбуття суд не повідомили.

Ухвалою від 26.02.2024 відкладено розгляд справи на 11.03.2024 о 15 год. 00 хв.

Відповідач належним чином та своєчасно повідомлялися про встановлений ухвалою суду від 12.02.2024 строк для подання відзиву на позовну заяву. Відзив на адміністративний позов в установлений строк до суду не надходив.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на час розгляду справи від відповідача не надходило жодних повідомлень щодо неможливості надання відзиву.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши адміністративний позов, долучені до справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що 30.10.2023 Приморським ВДВС відкрито виконавче провадження № 73151220 на виконання виконавчого листа №522/5615/19 від 05.10.2023, виданого Приморським районним судом м. Одеси, про вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_2 , боржником по якому є ОСОБА_1 . У постанові зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 13400 грн. та витрат на виконавче провадження 269 грн.

Дане виконавче провадження № 73151220 про вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_2 , закінчено 02.01.2024.

02.11.2023 Приморським відділом ДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 73151283 з примусового виконання виконавчого листа №522/5615/19 від 05.10.2023 року, виданого Приморським районним судом м. Одеси про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_2 , цією ж постановою стягнуто з боржника виконавчий збір в сумі 13400 грн. та витрати на виконавче провадження 269 грн.

02.01.2024 року постановою головного державного виконавця Приморського ВДВС у м. Одесі закінчено провадження у виконавчому провадженні № 73151283 .

Виконавчі провадження були закінчені на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону "Про виконавче провадження". В них вказано про виділення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження в окреме провадження.

02.01.2024 головним державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Жороновим П.В. було відкрито чотири виконавчих проваджень:

- ВП №73699307 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023 про стягнення виконавчого збору у розмірі 13400 гривен, стягувачем є Приморський відділ ДВС у місті Одесі, в межах виконавчого провадження № 73699307 держвиконавець виніс постанову про розмір мінімальних витрат в розмірі 269 грн.,

- ВП №73699414 з виконання постанови ВП № 73151220 від 30.10.2023 про стягнення коштів у розмірі 269 гривен, стягувачем є Приморський ВДВС у місті Одесі, в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат 269 грн.,

- ВП №73698971 з виконання постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 про стягнення виконавчого збору у розмірі 13400 гривен, стягувачем є Приморський відділ ДВС у місті Одесі, в межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат 269 грн.,

- ВП №73699096 з виконання постанови ВП 73151283 від 02.11.2023 про стягнення коштів у розмірі 269 гривен, стягувачем є Приморський ВДВС у місті Одес, межах даного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про розмір мінімальних витрат 269 грн.

02.01.2024 постановою головного держвиконавця Приморського ВДВС у м. Одесі Жоронова П.В. ВП №73698971 постановлено об`єднати виконавчі провадження ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414 у зведене виконавче провадження за № 73703237.

03.01.2024 року головним державним виконавцем Жороновим П.В. винесено постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №73698971 на суму 13669 грн. у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів.

Арешт коштів боржника ОСОБА_1 був здійснений відповідачем також у виконавчому провадженні №73699307 на суму 13669 грн.

03.01.2024 аналогічну постанову про арешт коштів було прийнято у ВП № 73699096 в межах суми 538 грн., та у ВП № 73699414 про арешт коштів на суму 538 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про стягнення коштів, про арешт коштів, вважає незаконними, тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду і завершальною стадією судового провадження.

Питання примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ від 02.06.2016. Окремі питання організації виконання судових рішень визначені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VІІІ від 06.06.2016 (надалі Закон №1404-VІІІ, Закон "Про виконавче провадження") виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стаття 3 Закону "Про виконавче провадження" передбачає, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема :

виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень,

постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору,

постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу,

постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (пп. 1, 5 ч.1).

за ст. 15 Закону "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. За рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, що приймаються судами у справах, які розглядаються в порядку цивільного, адміністративного та господарського судочинства, стягувачем виступає державний орган, за позовом якого судом прийнято відповідне рішення. (ч.1, 2, 3).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (ч.5 ст. 26 Закону "Про виконавче провадження").

Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частини 1- 4 ст. 27 Закону №1404-VІІІ). Випадки, коли виконавчий збір не стягується визначені ч.5 ст. 27 Закону №1404-VIII.

На підставі пункту 8 Розділі 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 виконавчий збір стягується з боржника на підставі постанови про стягнення виконавчого збору, у якій зазначаються розмір та порядок стягнення нарахованого виконавчого збору.

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання, а тому доводи позивача щодо того, що виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів з примусового виконання рішення, є безпідставними оскільки не ґрунтуються на нормах Закону №1404-VІІІ.

З урахуванням того, що ВП № 73151220 було відкрито 30.10.2023, а ВП № 73151283 відкрито 02.11.2023, при відкритті проваджень держвиконавцем одночасно виносились постанови про стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

Постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №73151220 про вселення ОСОБА_2 до спірної квартири та ВП № 73151283 від 02.01.2024 про виселення позивача з квартири були прийняті з посиланням на п. 9 ст. 39, ст. 40 Закону "Про виконавче провадження", що свідчить про закінчення виконавчих проваджень з підстави фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

Також суд приймає до уваги, що в постановах про закінчення виконавчих проваджень №73151220, №73151220 було зазначено про винесення питань стягнення виконавчого збору та витрат на виконавче провадження в окремі провадження.

Наслідки закінчення виконавчого провадження врегульовано ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» і при цьому будь-яких негативних наслідків закінчення виконавчого провадження, для боржника, з підстави визначеної п. 9 ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, в т.ч. виділення постанови про стягнення виконавчого в окреме провадження, дана норма не містить, що свідчить про відсутність підстав стверджувати про порушення прав позивача в даній справі .

Ч.3 т. 40 Закону "Про виконавче провадження" передбачає, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

П.2 розділу VІ Інструкції встановлено, якщо у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6, 8 частини першої статті 37 Закону, чи закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини), в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні. Постанова про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) реєструється в автоматизованій системі виконавчого провадження як виконавчий документ та підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом та цією Інструкцією. Державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження за постановою про стягнення витрат виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня з дня її реєстрації в автоматизованій системі виконавчого провадження.

Постанова ВП № 73151220 від 30.10.2023 про стягнення 13400 грн. виконавчого збору, постанова ВП № 73151283 від 02.11.2023 про стягнення 13400 грн. виконавчого збору, постанова ВП № 73151220 від 30.10.2023 про стягнення коштів 269 грн. , постанова ВП № 73151283від 02.11.2023 про стягнення коштів у сумі 269 грн. є чинними, вважаються виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню.

Виконавчі провадження від 02.01.2024 № ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414 були відкриті правомірно.

Визначення мінімальних витрат у вказаних виконавчих провадженнях не є подвійним їх стягненням, оскільки в межах виконавчих проваджень № ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414 виконуються нові виконавчі документи.

Стаття 30 Закону "Про виконавче провадження" передбачає, що виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Згідно п.14 розділу ІІІ Інструкція у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

Порушень діючого законодавства або повноважень при об`єднанні чотирьох виконавчих проваджень в одне зведене провадження суд не встановив.

Щодо вимог про скасування постанов про арешт коштів, які були прийняті по кожному з виконавчих проваджень.

Пунктом 7 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, на електронні гроші, які зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною другою статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до частини четвертої статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, або на електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках та електронні гроші, що зберігаються на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Таким чином, державному виконавцю надано повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Згідно з частиною першою, абзацами 1, 3 частини другої статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Так, державний виконавець має право накласти арешт на кошти боржника після їх виявлення на рахунках. Разом з тим, чинним законодавством передбачено можливість накладення арешту й на кошти боржника на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Таким чином, арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5.

Відповідно до пункту 8 розділу VIII Інструкції на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Загальна сума коштів, на які був накладений арешт держвиконавцем відповідача складає 28414 грн., що відповідає сумі, яку має сплатити позивач за всіма виконавчими провадженнями щодо стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат на виконавче провадження, перевищення арештованої суми в 16 разів суми заборгованості суд не встановив.

Вимога позивача зобов`язати Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників не підлягає задоволенню.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження (ч.5 ст. 9 Закону) Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів (ч.7 ст. 9 закону).

Оскільки відсутні докази закінчення виконавчих проваджень № ВП №73698971, ВП №73699096, ВП №73699307, ВП №73699414, в яких позивач є боржником, чи інших обставин, які підтверджують факти відсутності заборгованості позивача за виконавчими документами, підстав для такого виключення з Єдиного реєстру боржників не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, дійшов висновку, що оскаржувані постанови прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, є правомірними, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

З урахуванням відмови в задоволенні позову повністю, судові витрати, сплачені позивачем, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 134, 139, 241-246, 250, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення підписаний 22.03.2024.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.