Справа № 580/11787/23
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року справа № 580/11787/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача викладену у рішеннях № 01 від 15.08.2023 та 26.09.2023 щодо підтвердження періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 позивачу з 21.09.1994 по 18.05.2000, з 11.02.2002 по 23.09.2004, з 26.09.2006 по 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в «Ремонтно-експлуатаційне управління № 3», з 20.10.2016 по 31.05.2019 в КП «Придніпровська служба утримання будинків» ЧМР на посаді газоелектрозварника 4-го розряду;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивачу періоди роботи з 21.09.1994 по 18.05.2000, з 11.02.2002 по 23.09.2004, з 26.09.2006 по 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в «Ремонтно-експлуатаційне управління № 3» та з 20.10.2016 по 31.05.2019 в КП «Придніпровська служба утримання будинків» ЧМР на посаді газоелектрозварника 4-го розряду;

- зобов`язати відповідача повторно здійснити розгляд заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з врахуванням до стажу періодів роботи з 21.09.1994 по 18.05.2000, з 11.02.2002 по 23.09.2004, з 26.09.2006 по 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в «Ремонтно-експлуатаційне управління № 3» та з 20.10.2016 по 31.05.2019 в КП «Придніпровська служба утримання будинків» ЧМР на посаді газоелектрозварника 4-го розряду.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідач протиправно відмовив йому у задоволенні заяви та призначенні пільгової пенсії за Списком № 2 за наявності необхідного віку, страхового та пільгового стажу. Вважає, що незарахування пільгового стажу відповідачем за Списком № 2 за періоди роботи з 21.09.1994 по 18.05.2000, з 11.02.2002 по 23.09.2004, з 26.09.2006 по 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в «Ремонтно-експлуатаційне управління № 3» та з 20.10.2016 по 31.05.2019 в КП «Придніпровська служба утримання будинків» ЧМР на посаді газоелектрозварника 4-го розряду у зв`язку з тим, що відсутні документи щодо атестації робочих місць за вказані періоди роботи, є протиправним. Позивач, з посиланням на норми чинного законодавства, вважає рішення відповідача протиправними та такими, що прийняті всупереч чинному законодавству, а тому просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав, надавши відзив на позовну заяву, де зазначив, що у позивача на дату звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії відсутній необхідний пільговий стаж не менше 12,5 років. Зауважив, що основними документами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: наявність професії і виробництва в Списках № 1 і № 2; зайнятість робітника на роботах, передбачених Списками № 1 і № 2 не менше 80% робочого часу, встановленого для цього виробництва та підтвердження шкідливих умов праці робітника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць (після 21.08.1992). Відповідач всебічно розглянувши надані позивачем документи встановив, що стаж роботи заявника на дату звернення складає: загальний трудовий стаж - 37 років 6 місяців 2 дні; пільговий стаж за Списком № 2 - 4 роки 9 місяців 10 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. За наданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.09.1994 до 18.05.2000, з 11.02.2002 до 23.09.2004, з 26.09.2006 до 08.06.2009 та з 20.10.2016 до 31.05.2019, оскільки відсутні документи щодо атестації робочих місць.

Дослідивши письмові докази, а також пояснення, викладені учасниками справи у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 08.08.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, згідно з статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заяву в порядку екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.08.2023 № 01 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, оскільки відсутні документи про атестацію робочих місць.

20.09.2023 позивачем повторно подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 та додано додаткові документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.09.2023 № 01 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. За наданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 21.09.1994 до 18.05.2000, з 11.02.2002 до 23.09.2004, з 26.09.2006 до 08.06.2009 та з 20.10.2016 до 31.05.2019, оскільки відсутні документи щодо атестації робочих місць.

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Стаття 8 Закону України № 1058-ІV передбачає право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України № 1058-ІV встановлено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до абзацу першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок (абзац 3 пункт 2 частина друга статті 114 Закону №1058-IV).

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок), (п. 3) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Списки № 1, 2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, застосовуються до пільгової роботи до 31 грудня 1991 року; якщо пільгова робота продовжується після 01 січня 1992 року (або тільки почалася після цієї дати), але не більше як до 11 березня 1994 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10; якщо пільгова робота продовжується після 11 березня 1994 року (або тільки почалась після цієї дати), але не більше як до 16 січня 2003 року, - застосовуються Списки № 1, 2, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162.

Розділом XXXII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженою постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 210, передбачалися професії «газозварювальник», «електрозварювальник».

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXXIII «Загальні професії» передбачені професії «електрозварники» та «газозварники».

Тобто, професія електрогазозварника була передбачена у Списках № 2.

Згідно із частиною першою статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або записів в ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення пільгового стажу.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданої 12.05.1987 позивач працював з 21.09.1994 до 18.05.2000, з 11.02.2002 до 23.09.2004, з 26.09.2006 до 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в "Ремонтно-експлуатаційне управління № 3", з 20.10.2016 до 31.05.2019 на посаді газоелектрозварника 4 розряду в КП "Придніпровська служба утримання будинків" ЧМР.

Відповідно до довідки № 13 від 27.06.2023 ПВП "ЧШРБУ" позивач працював в ЧШРБУ на посаді газоелектрозварника 4 розряду з 18.07.1989. 10.07.1990 присвоєно 5-ий розряд газоелектрозварника. Звільнено з посади 19.09.1994 за власним бажанням. З 01.01.1990 ЧШРБУ перейменовано в підрядне спеціалізоване шляхове рембудуправління підпорядковане Черкаському УЖКГ, наказом від 19.12.1992 № 92 перейменовано в Черкаське орендне підрядне спеціалізоване шляхове рембудуправління, з 25.12.1996 ЧОПС ШРБУ перейменовано в ЗАТ "Черкаське шляхове ремонтно будівельне управління". З 11.03.2009 ЗАТ "ЧШРБУ" шляхом перетворення змінило назву на Приватне виробниче підприємство "Черкаське шляхове ремонтно будівельне управління". На даний час знаходиться в стадії ліквідації.

Відповідно до довідки № 792 від 30.06.2023 з 01.01.1990 ліквідовано ЖЕО Придніпровського району, до складу якого входили ЖЕУ- 3, 6, 8, 9, служби та відділи. Відповідно до наказу ЖЕО Придніпровського району від 22.01.1990 № 264 01.02.1990 на базі ЖЕУ-3, ЖЕУ-9 утворено РЕУ - 3, на базі ЖЕУ - 6, 8 - РЕУ - 4. Відповідно до рішення ЧМР № 4-1343 від 16.07.2009 "Про припинення комунальних підприємств житлово-комунального господарства міста КП ВЖРЕУ - 3, КП ВЖРЕУ та частина КП ВЖРЕУ - 1 увійшли до складу КП "Придніпровська СУБ", в подальшому перейменовано в КП "Благоустрій".

Позивачем додано до заяв про призначення пенсії довідки КП "Благоустрій" ЧМР про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній № 1 від 27.06.2023 та № 818 від 14.07.2023 за період з 18.07.1989 до 31.05.2019, в яких містяться відомості про накази про проведення атестації робочих місць. Також позивачем додано наказ № 78 від 01.09.1992 Черкаського підрядного спеціалізованого ШРБУ про результати проведення атестації робочих місць за умовами праці, наказ РЕУ-3 № 102 від 09.06.2009, наказ № 40 від 18.02.2011 та наказ № 253 від 15.05.2017 КП "Придніпровська СУБ" та довідку КП "Благоустрій" ЧМР про розмір заробітної плати для обчислення пенсії.

Однак, як вбачається з рішень відповідача позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з статтею 114 Закону № 1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. У вказаному рішенні, зокрема зазначено, що страховий стаж позивача становить 37 років 6 місяців 2 дні, з них пільговий стаж за Списком № 2 становить 4 роки 9 місяців 10 днів. До стажу роботи на пільгових умовах не зараховано періоди роботи з 21.09.1994 до 18.05.2000, з 11.02.2002 до 23.09.2004, з 26.09.2006 до 08.06.2009 та з 20.10.2016 до 31.05.2019, оскільки відсутні документи щодо атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України (далі Порядок № 442) від 01.08.1992 № 442 та Методичними рекомендаціями.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників і не може позбавити їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Аналогічну позицію висловила Велика Палата Верховного Суду 19.02.2020 у справі № 520/15025/16, зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Отже, відсутність проведення атестації робочого місця позивача не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім цього, згідно пункту 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу).

Суд наголошує, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Відтак, враховуючи наведене вище, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих позивачем документів, відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності, а також зобов`язаний письмово повідомляти заявника про надання додаткових документів.

Однак, відповідач таким правом не скористався.

З огляду на вищезазначені норми права, слід дійти висновку, що реалізовуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV.

З матеріалів справи слідує, що станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії позивач досяг віку повних 55 років та має загальний страховий стаж 37 років 6 місяців 2 дні.

Отже, враховуючи те, що суд дійшов висновку, що незарахування відповідачем до пільгового стажу позивача періодів його роботи за Списком № 2 з 21.09.1994 до 18.05.2000, з 11.02.2002 до 23.09.2004, з 26.09.2006 до 08.06.2009 та з 20.10.2016 до 31.05.2019 є протиправним, то необхідно зарахувати до пільгового стажу позивача вищевказані періоди, а відтак загальний пільговий стаж позивача становить не менше 12 років 06 місяців.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність в позивача права на призначення пільгової пенсії відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.08.2023 та від 26.09.2023 № 01 є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили про правомірність відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV.

З урахуванням наведених обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 284,80 гривень підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення від 15.08.2023 та від 26.09.2023 № 01 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, 49094, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 21.09.1994 по 18.05.2000, з 11.02.2002 по 23.09.2004, з 26.09.2006 по 31.10.2009 на посаді газоелектрозварника 5 розряду в «Ремонтно-експлуатаційне управління № 3», з 20.10.2016 по 31.05.2019 в КП «Придніпровська служба утримання будинків» ЧМР на посаді газоелектрозварника 4-го розряду та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги 26, м. Дніпро, 49094, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 284 (дві тисячі двісті вісімдесят чотири) гривні 80 копійок.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ