Справа № 160/33817/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 25.12.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській обл. зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи періоди роботи з 13.11.2000 по до 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» таз 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях з урахуванням вимог ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у подвійному розмірі та зробити перерахунок пенсії з 14.12.2022 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, проте відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду у справі №160/830/23 позов було задоволено та зобов`язано відповідача зарахувати до страхового та пільгового стажу позивача спірні періоди, а також зобов`язано призначити пенсію. Проте як зазначає позивач, відповідач при нарахуванні стажу роботи за період з 13.11.2000 по 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» та з 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях не застосовував ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (зарахування в подвійному розмірі). Позивач звернувшись із заявою про зарахування спірного періоду роботи в подвійному розміри отримала відмову, що і стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 05.01.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Станом на 26.03.2024 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справа № 160/830/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/109494642), позов ОСОБА_1 задоволено повністю, а саме вирішено:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 21.12.2022 року № 81 «Про відмову у призначенні пенсії».

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування до загального страхового й пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 07.12.94 р. по 21.10.97 р., з 09.01.98 р. по 29.01.98 р. та з 13.11.2000 р. по 09.07.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового й пільгового стажу ОСОБА_1 періодів роботи з 07.12.94 р. по 21.10.97 р., з 09.01.98 р. по 29.01.98 р. та з 13.11.2000 р. по 09.07.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 14.12.2022 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».

Рішення у справі №160/830/23 набрало законної сили 13.04.2023 року.

На виконання рішення суду від 13 березня 2023 року у справа № 160/830/23, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 14.12.2022 року.

28.06.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про зарахування періодів роботи з 13.11.2000 р. по 09.07.2018 року в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Листом від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23 Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області розглянуло заяву ОСОБА_1 та повідомило зокрема наступне.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13 березня 2023 року у справа № 160/830/23 призначено пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2 з 14.12.2022 року із зарахуванням до загального та пільгового стажу періодів роботи з 07.12.1994 по 21.10.1997, з 09.01.1998 по 29.01.1998 та з 13.11.2000 по 09.07.2018.

Судове рішення не містить зобов`язань щодо зарахування періоду роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 в подвійному розмірі.

Статтею 60 Закону № 1788 передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Оскільки при наданні документів на призначення пенсії по списку №2 не було надано уточнюючі довідки про застосування статті 60 Закону №1788, стаж роботи зараховано в одинарному розмірі.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у зарахуванні періоду роботи в подвійному розмірі, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, суд зазначає наступне.

Згідно із положеннями частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

За правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час звернення позивача за призначенням пенсії діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

За змістом статті 62 Закону №1788-ХІІ порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, законодавець пов`язує необхідність підтвердження спеціального трудового стажу для призначення пенсії лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах. При цьому, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності Законом №1058-ІV, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом.

В ході судового розгляду встановлено, що на виконання рішення суду у справі №160/830/23 позивачеві призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 14.12.2022 року.

Згідно протоколу/розпорядження щодо призначення/перерахунку пенсії рішення 81 від 30.06.2023) загальний страховий стаж позивача складає 31 рік 2 місяці 22 дні, в тому числі робота за Списком №2 19 років 6 місяців 15 днів.

Як зазначено відповідачем у листі від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23, судове рішення (справа №160/830/23) не містить зобов`язань щодо зарахування періоду роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 в подвійному розмірі.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_2 від 26.09.1989р. працювала з 13.11.2000 у Дніпропетровській виправній колонії №19 на посаді сестри-гоподині МОТЛ для засуджених; 16.02.2012 переведена на посаду молодша медична сестра клініко-діагностичної лабораторії спеціалізованої туберкульозної лікарні; 01.08.2012 призначена молодшою медичною сестрою клініко-діагностичної лабораторії спеціалізованої туберкульозної лікарні; 01.07.2013 призначено молодшою медичною сестрою спеціалізованої туберкульозної лікарні; 01.07.2017 призначено на посаду молодшої медичної сестри спеціалізованої туберкульозної лікарні при установі для чоловіків засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз ДУ "Дніпровська виправна колонія №89"; 09.07.2018 - звільнено за п.5ст.36 КЗпП України в порядку переведення до Дніпропетровської СТЛ №89 філії УОЗ.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №89/16-127 від 12.12.2022 виданої ДУ "Дніпровська виправна колонія №89", ОСОБА_1 працювала повний робочий день в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених ДУ "Дніпровська виправна колоні №89" з 13.11.2000 по 15.01.2003, виконувала обслуговування засуджених хворих на туберкульоз, за посадою сестра-господині 2 відділення МОТЛ для засуджених, що передбачена списком №2 розділ 24 підрозділ 24а-2б постанови №162 від 11.03.1994.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №89/16-128 від 12.12.2022 виданої ДУ "Дніпровська виправна колонія №89", ОСОБА_1 працювала повний робочий день в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених ДУ "Дніпровська виправна колоні №89" з 16.01.2003 по 16.02.2012, виконувала обслуговування засуджених хворих на туберкульоз, за посадою сестра-господині 2 відділення МОТЛ для засуджених, що передбачена списком №2 розділ 24 підрозділ 24а-2б постанови №36 від 16.01.2003.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №89/16-129 від 12.12.2022 виданої ДУ "Дніпровська виправна колонія №89", ОСОБА_1 працювала повний робочий день в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених ДУ "Дніпровська виправна колоні №89" з 16.02.2012 по 02.08.2016, виконувала робота із хімічними реактивами, за посадою молодка медична сестра клініко-діагностичної лабораторії спеціалізованої туберкульозної лікарні, що передбачена списком №2 розділ 24 постанови №36 від 16.01.2003р.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах №89/16-130 від 12.12.2022 виданої ДУ "Дніпровська виправна колонія №89", ОСОБА_1 працювала повний робочий день в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених ДУ "Дніпровська виправна колоні №89" з 03.08.2016 по 09.07.2018, виконувала робота із хімічними реактивами, за посадою молодка медична сестра клініко-діагностичної лабораторії спеціалізованої туберкульозної лікарні, що передбачена списком №2 розділ 24 постанови №36 від 16.01.2003р.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи, або умови праці, необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах від 14.12.2022 №2469/Дн-22 виданої Філією ДУ "ЦОЗ Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях, ОСОБА_1 працювала повний робочий дено в Дніпропетровській спеціалізовані туберкульозній лікарні №89 філії ДУ "ЦОЗ ДКВС України" в Дніпропетровській та Донецькій областях з 10.07.2018 по теперішній час, повний робочий день в зоні дії, за посадою молодшої медичної сестри, що передбачена Списком №2, працівники, які безпосередньо обслуговують хворих у туберкульозних та інфекційних закладах.

У довідці від 14.12.2022 №2469/Дн-22 зазначено, що вона видана для пред`явлення в відділ з призначення пенсій для зарахування подвійного стажу за роботи в Дніпропетровській спеціалізованій туберкульозній лікарні №89 ЦОЗ Державної кримінально-виконавчої служби України в Дніпропетровській та Донецькій областях, згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003 року.

У довідці відділу по роботі з персоналом від 04.12.2022 №89/16-118 виданої ДУ "Дніпровська виправна колоні №89" зазначено, що ОСОБА_1 з 13.11.2000 по 09.07.2018 працювала в спеціалізовані туберкульозній лікарні при установі для чоловіків, засуджених до позбавлення волі на певний строк, які хворі на туберкульоз державної установи "Дніпровська виправна колонія №89". Зазначено, що довідка видана для пред`явлення в відділ призначення пенсії ПОУПФУ для зарахування подвійного стажу за роботу в спеціалізованій туберкульозній лікарні при Дніпропетровській виправній колонії №89, згідно ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 10.07.2003р.

Отже, під час розгляду справи встановлено та що не заперечується відповідачем, протягом спірного періоду позивач працювала у інфекційному закладі охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 7 і 12 статті 1 Закону України «Про боротьбу із захворюванням на туберкульоз» №4565-VІ від 22.03.2012 року туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу; а протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз. Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.

Відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Отже, за правилами статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період роботи у інфекційному закладі охорони здоров`я підлягає зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Разом з цим, доказів зарахування відповідачем у подвійному періодів роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 та з 10.07.2018 по 14.12.2022, матеріали справи не містять.

Доводи відповідача, викладені у листі від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23 та у відзиві про те, що оскільки при наданні документів на призначення пенсії по Списку № 2 не було надано уточнюючі довідки про застосування статті 60 Закону № 1788, стаж роботи зараховано в одинарному розмірі, є безпідставними, адже в наданих позивачем довідках містяться посилання про зарахування зазначених у них періодів роботи позивача в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України "Про пенсійне забезпечення.

Отже, позивач має право на пільгове обчисленні стажу при призначенні та обрахунку пенсії із зарахуванням спірного періоду трудової діяльності до стажу роботи у подвійному розмірі.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи у зарахуванні періодів роботи позивача з 13.11.2000 по 09.07.2018 та з 10.07.2018 по 14.12.2022 у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач діяв протиправно.

При цьому, права позивача порушені саме протиправною відмовою відповідача, викладеної у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23.

За змістом частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

З огляду на викладене, з урахуванням наведених судом законодавчих норм та встановлених обставин, суд вважає за необхідне визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у зарахуванні в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи позивача з 13.11.2000 по 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» та з 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях, оформлену листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23, тому з метою відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати відповідача зарахувати у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди її роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» та з 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях з дати призначення пенсії, тобто з 14.12.2022 року, оскільки саме такий спосіб захисту порушеного права позивача у даному випадку є належним та це необхідне для ефективного захисту цього порушеного права.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності своїх дії (рішення) у спірних правовідносинах.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Отже, відповідно до положень ст.139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до ч.5ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. ст. 9, 60, 72-90, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) у зарахуванні ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів її роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» та з 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях, оформлену листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 26.07.2023 №35165-27532/С-01/8-0400/23.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) у подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди її роботи з 13.11.2000 по 09.07.2018 в спеціалізованій туберкульозній лікарні для засуджених Державної установи «Дніпропетровська виправна колонія № 89» та з 10.07.2018 по 14.12.2022 в філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України" у Дніпропетровській та Донецькій областях, з 14.12.2022 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, буд.26, м.Дніпро, 49094; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко