Справа № 560/21357/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

25 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023, із врахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначає, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 відповідач здійснив перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром з 11.06.2021, в результаті якого розмір пенсії склав 24523,55 грн. Проте, під час перерахунку пенсії з 01.07.2021, 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 відповідач протиправно застосував до пенсії позивача обмеження максимальним розміром. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовної заяви. Зазначає, що відповідно до частини 7 статті 43 Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-ХІІ), статті 2 Закону України №3668-VI від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" пенсія позивача не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 здійснений перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з 11.06.2021, з урахуванням проведених виплат, розмір пенсії позивача з урахуванням підвищень та надбавок з 11.06.2021 становив 24523,55 грн, без обмеження максимальним розміром. На після перерахунку виконання Постанови Кабінету Міністрів України №118 розмір пенсії позивача з 01.03.2022 складає 27875,45 грн, з 01.03.2023 (з урахуванням Постанови №168) - 29518,55 грн. Враховуючи, що рішенням суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 суд не зобов`язав відповідача в подальшому проводити перерахунки пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації, то розмір пенсії після перерахунку з 01.03.2022 та з 01.03.2023 до виплати з 01.03.2022 та з 01.03.2023 складає 24523,55 грн. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалами від 15.03.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про залишення позову без розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області й отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

11.06.2021 під час перерахунку пенсії позивача відповідач обмежив розмір пенсії до виплати максимальним розміром (десятьма прожитковими мінімумами).

Надалі, під час кожного підвищення (перерахунку) пенсій з 01.07.2021, 01.12.2021, з 01.07.2022, з 01.12.2022 у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму доходів громадян, затвердженого Законом України Про державний бюджет на відповідний рік, відповідач обмежував розмір пенсії позивача до виплати максимальним розміром - (десятьма прожитковими мінімумами).

Крім того, під час перерахунку пенсій 01.03.2022 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.3023 у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», відповідач також обмежував розмір пенсії позивача до виплати максимальним розміром - (десятьма прожитковими мінімумами).

Застосовуючи обмеження пенсії позивача максимальним розміром, відповідач керувався статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та статтею 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668.

Дії відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром позивач оскаржив до суду.

Рішенням від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження пенсії позивача з 11.06.2021 максимальним розміром та зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахувати та виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 11.06.2021, з урахуванням проведених виплат.

01.11.2023 на виконання рішення суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача за період з 11.06.2021, в результаті якого розмір пенсії позивача в розмірі 80% сум грошового забезпечення з урахуванням підвищень та надбавок з 11.06.2021 до виплати склав 24523,55 грн (без обмеження максимальним розміром).

Виконуючи зазначене рішення суду, відповідач 01.11.2023 здійснив також перерахунок пенсії відповідача з 01.07.2021, 01.12.2021, 01.03.2022, 01.07.2022, 01.12.2022 та з 01.03.2023, в результаті якого загальний розмір пенсії позивача з 01.07.2021 склав 24600,05 грн, з 01.12.2 грн, з 01.03.2022 27875,45 грн, з 01.07.2022 27959,15 грн, з 01.12.2022 28018, 55 грн та з 01.03.2023 29518,55 грн. Зазначені суми пенсії до виплати відповідач обмежив максимальним розміром пенсії - 24523,55 грн, вказавши, що підставою для такого обмеження є рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23.

Зазначене підтверджується матеріалами електронної пенсійної справи.

16.11.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку пенсії з здати її призначення по теперішній час без обмеження максимальним розміром.

Листом від 24.11.2023 відповідач відмовив у перерахунку, вказавши, що після перерахунку на виконання рішенням суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 розмір пенсії позивача з урахуванням підвищень та надбавок з 11.06.2021 без обмеження максимальним розміром, в розмірі 80% складає 24523,55 грн сум грошового забезпечення. Оскільки цим рішенням суд не зобов`язав проводити перерахунки пенсії без обмеження максимальним розміром в подальшому з урахуванням індексації, підстав для перегляду розміру пенсії з 01.03.2022 та з 01.03.2023 немає. Розмір пенсії до виплати з 01.03.2022 та з 01.03.2023 складає 24523,55 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 максимальним розміром, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" №3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.

Відповідно до статті 2 Закону №3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Підпунктом 8 пункту 6 розділу ІI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №3668-VI частину 5 статті 43 Закону №2262-ХІІ викладено у новій редакції, а саме: "Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.".

У зв`язку з внесенням змін до статті 43 Закону №2262-ХІІ частина п`ята стала вважатися частиною сьомою.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIІІ частину 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".

Рішенням від 20.12.2016 №7-рп/2016 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII. Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення, тобто, 20.12.2016.

Конституційний Суд України виходив із того, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, з 20.12.2016 частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ, яка обмежувала максимальний розмір пенсії осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, відсутня як правова норма.

Враховуючи викладене, обмеження відповідачем максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, є протиправним.

Посилання відповідача на Закон №3668-VI, який встановив обмеження розміру пенсії, і діє на даний час, суд також вважає необґрунтованим з таких підстав.

Згідно з положеннями частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ зі змінами, внесеними згідно з Законом №911-VIII та Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VІІІ, максимальний розмір пенсії призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, не може перевищувати 10740 гривень.

У зв`язку з прийняттям Закону №3668-VІ та внесенням до нього змін згідно з Законом №911-VIII та Законом №1774-VIII, були внесені аналогічні зміни до частини 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ.

Конституційний Суд України у рішенні від 20.12.2016 №7-рп/2016 надав оцінку правовому регулюванню одних і тих самих спірних правових відносин щодо обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців та визнано, що таке обмеження не відповідає статті 17 Конституції України.

Отже, обмеження максимального розміру пенсії осіб, які її отримують згідно з Законом №2262-XII не застосовується.

Висновки щодо відсутності підстав для застосування частини 1 статті 2 Закону №3668-VІ зазначені у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України).

Постановою від 24.09.2021 у справі №370/2160/17 Верховний Суд зазначив, що оскільки рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 ухвалено 20.12.2016, то саме з цієї дати частина 7 статті 43 Закону №2262-ХІІ втратила чинність.

Крім того, рішенням від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону №3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон №2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Вирішуючи спір, щодо правомірності виплати позивачу пенсії з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 з обмеженням її розміру максимальним розміром, суд враховує таке.

Оцінка предмета заявленого позову як наслідок наявності підстав для захисту порушеного права позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Право позивача на отримання пенсії без обмеження максимальним розміром з 11.06.2021 встановлене рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23, яке набрало законної сили. Цим рішенням також суд встановив, що стаття 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та стаття 2 Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 № 3668 не можуть слугувати підставою для обмеження пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону №2262, максимальним розміром.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відсутність підстав для обмеження пенсії позивача, максимальним розміром з 11.06.2021, в тому числі і під час перерахунків, здійснених після цієї дати, не потребує доказуванню.

Разом з тим, суд вважає, що спір щодо правомірності обмеження пенсії позивача, максимальним розміром під час перерахунків, здійснених після 11.06.2021 в процесі виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23, не є новим (окремим) спором, що виник з 01.11.2023, оскільки цим рішенням суд не тільки визнав право позивача на отримання з 11.06.2021 пенсії без обмеження максимальним розміром, а зобов`язав відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження максимальним розміром з 11.06.2021.

Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Зазначений засіб правового захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату, а ухвалення рішень, які безпосередньо не призводять до змін в обсязі прав, та забезпечення їх примусової реалізації не відповідає змісту цього поняття.

Підставою для звернення до суду з цим позовом слугували дії, вчинені відповідачем на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту фактично є вимогою про зобов`язання відповідача виконати рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі №560/1443/23 у спосіб, встановлений цим рішенням.

5 червня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 сформувала правовий висновок щодо тлумачення положень статті 13 Конвенції, відповідно до цього правового висновку засіб захисту, що вимагається статтею 13 Конвенції, повинен бути ефективним не лише у законі, а й на практиці

Однак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, шо поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства" слід тлумачити як поняття, що стосується як спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, провадження у за позовом позивача про визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження його пенсії максимальним розміром з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним слід закрити.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що контроль виконання судового рішення здійснює суд у межах наданих йому законом повноважень.

Отож, контроль за виконанням рішення, яке набрало законної сили, здійснює суд, який вирішив справу по суті та прийняв відповідне рішення.

Тому, правомірність дій відповідача, вчинених під час та на виконання рішення суду у справі №560/1443/23, підлягає перевірці в порядку судового контролю судом, який ухвалив зазначене рішення.

За змістом частини 1 статі 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким чином, позивач, на користь якого ухвалене виконання рішення суду у справі №560/1443/23, має право подати до суду, який ухвалив це рішення, заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду в порядку статі 383 КАС України.

Керуючись статтями 238, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 максимальним розміром та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача 01.07.2021, з 01.12.2021, з 01.03.2022, з 01.07.2022, з 01.12.2022, з 01.03.2023 без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду, - з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук