Справа № 753/20832/23
Суддя: Осіпенко Л. М.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-адр/753/1/24
18 березня 2024 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Осіпенко Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Дубінкіної М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Дарницького районного суду міста Києва заяву позивача ОСОБА_1 про долучення доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектора, лейтенанта патрульної поліції в м. Києві Клочко Олександр Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2024 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектора, лейтенант патрульної поліції в м. Києві Клочко Олександр Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про долучення доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу таухвалення по справі додаткового рішення. Клопотання обґрунтоване тим, що на платній основі позивачу було надано правничу допомогу щодо здійснення консультацій, аналізу судової практики, складання позовної заяви щодо оскарження постанови ЕАТ №8044302 від 30.10.2023 року, а тому просить суд прийняти докази щодо підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у справі та прийняти додаткове рішення щодо розподілу судових витрат та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції понесені витрати на правову (правничу) допомогу, у розмірі 10687,00 грн. Крім того, позивач звернувся із клопотанням про поновлення строків на подання до суду заяви про долучення доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення, посилаючись на те, що отримав копію рішення суду пізніше дати його ухвалення.

02.02.2024 року на адресу суду від представника Департаменту патрульної поліції Кубрак О.І. надійшло заперечення на клопотання про долучення доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та прийняття додаткового рішення по справі №753/20822/23, в якому відповідач вказує на завищення суми витрат, заявлених позивачем, їх не співмірність зі складністю справи та обсягом виконаної роботи адвокатом та просить суд відмовити у задоволенні клопотання позивача.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення судом, однак для участі в судовому засіданні не прибули.

До початку судового засідання від позивача до суду надійшло клопотання в якому він просив суд розглянути заяву без участі позивача.

Відповідно до ч.3 ст.252 КАС України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

10 січня 2024 року Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення у адміністративній справі №753/20822/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектора, лейтенант патрульної поліції в м. Києві Клочко Олександр Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

З огляду на положення ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву у порядку ст. 139 КАС України, та зазначено, що докази фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу будуть надано додатково після ухвалення судом рішення у справі (а.с. 7).

Отже заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та про ухвалення додаткового рішення подані позивачем у визначений законом строк, але пропущено строк на подання доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу. Проте позивач помилково просить суд поновити пропущений, на його думку, строк для подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Помилковість тлумачення позивачем процесуальних норм не перешкоджає суду вирішити питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку з огляду на прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що суворе трактування національним законодавством процесуального правила розцінюється як надмірний формалізм, якого суди повинні уникати, застосовуючи процесуальні норми.

На це також неодноразово звертав увагу Верховний Суд. Зокрема у постанова КЦС ВС від 27.01.2021 у справі № 757/6159/19 зазначено, що чітке дотримання вимог процесуального закону є необхідним явищем, оскільки забезпечує вірне дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини: від 28 жовтня 1998 року у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08 березня 2017 року у справі «ТОВ «Фріда» проти України»). Згідно з практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Щодо пропуску процесуального строку на подання доказів на підтвердження витрат на на професійну правничу допомогу, суд визнає викладені позивачем причини пропуску строку поважними з наступних підстав.

Пропуск зазначеного строку позивач обґрунтовує тим, що справу розглянуто у його відсутності, а про ухвалене рішення він дізнався, коли отримав його копію, після чого протягом п`яти днів подав заяву про ухвалення додаткового рішення та докази про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження цих витрат.

Ці доводи позивача підтверджуються матеріалами справи, а відповідач не заперечував проти задоволення клопотання про поновлення строку, заперечуючи тільки по суті питання.

Щодо суті зави про стягнення витрат на на професійну правничу допомогу, то воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (частина перша).

Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення по справі не вирішувалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

У позовній заяві попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на правничу допомогу не наведений.

При цьому суд відзначає, що докази про розмір витрат, які сторона позивача понесла у зв`язку з розглядом справи, були надані до суду після ухвалення рішення.

У відповідності до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зауважує, що види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Розмір цих витрат встановлюється договором про надання правової допомоги за домовленістю сторін та ґрунтується на положеннях договору про надання правничої допомоги

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п.19 додаткової постанови ВП ВС від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

У відповідності до ч. 5, 6 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 7 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: - квитанцію від 24.01.2024 року про оплату послуг на суму 10687,00 грн.; - рахунок №1 від 22.01.2024 року на суму 10687,00 грн.; - детальний опис робіт (наданих послуг) від 24.01.2024 року згідно договору про надання правової (правничої) допомоги №06/09-1 від 06.09.2021 року; - договір про надання правової (правничої) допомоги №06/09-1 від 06.09.2021 року; - ставки гонорару адвоката на 2023 рік від 01.01.2023 року;

У відповідності до пп. б) п. 2.1. договору про надання правової (правничої) допомоги №06/09-1 від 06.09.2021 року, клієнт (позивач) приймає на себе обов`язки своєчасно і в повному обсязі оплатити адвокату гонорар і компенсувати йому всі витрати, які він поніс, виконуючи свої обов`язки за цією угодою, згідно пред`явлених клієнту рахунків.

Відповідно до рахунку №1 від 22.01.2024 року, адвокат Рудник А.С. надала позивачу послуги: - написання позовної заяви щодо оскарження постанови ЕАТ №8044302 від 30.10.2023 на суму 5178,00 грн. за 4 год.; - усна консультація з посиланням на норми чинного законодавства на суму 1294,52 грн. за 1 год.; - аналіз судової практики, що стосувалась предмету спору у справі на суму 647,25 грн. за 30 хв.; - написання заяви в порядку ст. 139 КАС України у справі на суму 647,25 грн. за 30 хв.; написання клопотання про долучення доказів та прийняття додаткового рішення у справі на суму 2920,00 грн. за 2 год.

Суд, вважає, що у цьому випадку витрати є завищеними та не відповідають виконаній адвокатом роботі, а тому погоджується із запереченнями відповідача.

Адміністративна справа №753/20832/23 розглядалася в спрощеному позовному провадженні, було призначене лише одне судове засідання, в яке сторони не з`явилися, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10.01.2024 року було задоволено позов, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн., враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи та витраченого на неї часу, - все це свідчить про те, що справа відноситься до категорії справ із незначною складністю, а тому заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є явно не співмірними.

Суд враховує складність справи та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, час, вказаний як витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також значення справи для сторони, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, і робить висновок про те, що слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу, у розмірі 2000,00 грн., так як саме такий розмір правової допомоги буде співмірним та пропорційним до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 121, 139, 143, 242-246, 250, 252, 255 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску та поновити позивачу ОСОБА_1 процесуальний строк для подання доказів на підтвердження розміру понесених ним судових витрат (витрат пов`язаних з розглядом справи у вигляді витрат на професійну правничу допомогу).

Заяву позивача ОСОБА_1 про долучення доказів понесених ним витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору інспектора, лейтенанта патрульної поліції в м. Києві Клочко Олександр Миколайович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити частково.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції (03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені витрати на правову (правничу) допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України.

Суддя: Осіпенко Л.М.