Справа № 460/20116/23
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/20116/23 пров. № А/857/23784/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Комерційне підприємство «Олімп»» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Комшелюк Т.О.), ухвалене за правилами спрощеного позовного провадження в м.Рівне 13 листопада 2023 року, повне судове рішення складено 13 листопада 2023 року, у справі № 460/20116/23 за позовом Підприємства об`єднання громадян «Комерційне підприємство «Олімп»» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

23.03.2023 Підприємство об`єднання громадян «Комерційне підприємство «Олімп»» (далі Підприємство) звернулось в суд з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, просило визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 14.07.2023 № 05-22.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року в задоволені позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що актом перевірки встановлено проведення позивачем розрахункових операцій через реєстратор розрахункових операцій підакцизних товарів без використанням режиму програмування найменування товарів із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Суд першої інстанції вказав, що заперечень до ГУ ДПС у Рівненській області позивач не подавав, що свідчить про згоду із порушеннями, зазначеними в акті перевірки. Суд першої інстанції зазначив, що суть порушення полягає в реалізації товару електроенергія, а не відшкодування вартості комунальних послуг з використанням РРО, як стверджує позивач. Суд першої інстанції зауважив, що договори оренди подані позивачем лише до суду та не були подані податковому органу ні під час проведення перевірки, ні як заперечення до отриманого акта перевірки. Суд першої інстанції врахував, що позивачем не надано рахунків підприємств, які надають послуги для Орендодавця та які слугували підставою для складення Актів, а також доказів того, що оплата відбувалася за чеками від 09.03.23 суму 14грн (чек № 68470); від 10.03.23 на суму 70грн (чек 68585); від 07.04.23 на суму 28грн. (чек 69615); від 10.04.23 на суму 2716грн. (чек 69903).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Підприємство подало апеляційну скаргу, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивач не являється виробником електроенергії та немає ліцензії на її виготовлення та продаж споживачам, а є лише споживачем, який вчасно оплачує рахунки за спожиту електроенергію. Скаржник вказує, що роздрібну торгівлю підакцизними товарами КП «ОЛІМП» не здійснює. Скаржник зазначає, що так як між орендарями та енергопостачаючими організаціями не укладено окремих договорів на постачання електроенергії, компенсація вартості спожитої електроенергії здійснюється Орендарями Орендодавцю - КМ «Олімп». Скаржник зауважує, що належного акта фактичної перевірки ним отримано не було, тому і заперечень до ГУ ДПС у Рівненській області позивачем не було подано. Скаржник вважає, що суд першої інстанції за результатами розгляду справи прийняв рішення, врахувавши лише позицію відповідача, без проведення належного глибинного дослідження всіх необхідних доказів, застосувавши спрощений поверхневий підхід до встановлення фактів.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, вказавши, що проведеною перевіркою було встановлено проведення розрахункових операцій через РРО без попереднього програмування найменування кодів товарів підакцизної продукції згідно кодів УКТЗЕД для підакцизних товарів а саме через РРО фіскальний номер отримано оплату за підакцизний товар, а саме за електроенергію. Відповідач зазначає, що позивачем не було подано достатніх та належних доказів відсутності вини ні контролюючому органу під час проведення ним перевірки чи у строк, наданий законом для подання заперечень, ні до позову.

Враховуючи положення статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржуване рішення суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи судом першої інстанції встановлено, що Підприємство об`єднання громадян «Комерційне підприємство «ОЛІМП»» розміщене за адресою: Україна, 34200, Рівненська обл., Сарненський район, селище міського типу Рокитне, вулиця Партизанська, будинок 11/1, з 17.02.2000 перебуває на обліку в органах ДПС як платник податків.

Основний вид діяльності Підприємства за КВЕД 68.20 - Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, інші виді діяльності за КВЕД: 80.10 Діяльність приватних охоронних служб; 93.19 Інша діяльність у сфері спорту; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

28 червня 2023 року працівниками ГУ ДПС у Рівненській області відповідно до Наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 22.06.2023 № 1009-п та направлень №1475/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 22 червня 2023 року та №1475/ЖЗ/17-00-07-05-15 від 22 червня 2023 року на підставі ст. 20, ст. 80 Податкового кодексу України 28.06.2023 проведено фактичну перевірку ринку за адресою: Рівненська обл.. Рокитнівський район, смт. Рокитне, вулиця Партизанська, буд. 11, де здійснює господарську діяльність Підприємство, за результатами якої складено Акт фактичної перевірки, відповідно до висновків якого перевіркою встановлено порушення пункту 11 статті 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».

14.07.2023 контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення №05-22, яким на підставі підпунктів 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податково кодексу України та згідно з пунктом 7 статті 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано до Підприємства штрафні (фінансові) санкції (штраф) у сумі 5100 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, необґрунтованим, таким, що підлягає скасуванню, Підприємство звернулось з позовом до суду.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції враховує такі підстави.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 № 265/95-ВР, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі- Закон № 265/95-ВР).

Статтею 2 Закону № 265/95-ВР встановлено, що реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів та з приймання готівки для виконання платіжних операцій. До реєстраторів розрахункових операцій належать: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо.

Відповідно до пункту 11 статті 3 Закону № 265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Пунктом 7 статті 17 Закону № 265/95-ВР встановлено, що за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: триста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товару та обліку його кількості.

В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що перевіркою встановлено: проведення розрахункових операцій через РРО без попереднього програмування найменування кодів товарів підакцизної продукції згідно з кодів УКТЗЕД для підакцизних товарів а саме через РРО фіскальний номер отримано оплату за підакцизний товар, а саме за електроенергію: - 09.03.23 електроенергія на суму 14,00 грн (чек № 68470); - 10.03.23р. електроенергія на суму 70,00 грн. (чек 68585); - 07.04.23 електроенергія на суму 28.00 грн. (чек 69615); - 10.04.23 електроенергія на суму 2716,00 грн (чек 69903).

Відповідно до підпункту 215.3.9 пункту 215.3 статті 215 ПК України одним із товарів, які належать до підакцизних товарів, є електроенергія, а саме: Код товару (продукції) згідно УКТ ЗЕД - 2716 00 00 00; Опис товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД Електроенергія; Одиниця виміру відсотки; Ставки податку (адвалорна) - 3,2.

Форма та зміст розрахункового документа встановлені Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим наказом Мінфіну від 21.01.2016 р. № 13 (далі Положення № 13).

За змістом пункту 2 розділу І Положення № 13 назва товару (послуги) - слово, поєднання слів або слова та цифрового коду, які відображають споживчі ознаки товару (послуги) та однозначно ідентифікують товар чи послугу в документообігу СГ.

Відповідно до пункту 3 розділу Положення № 13 визначено, що установлені в цьому Положенні вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення № 13 визначено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) - розрахунковий документ / електронний розрахунковий документ, створений у паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ), реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій при проведенні розрахунків за продані товари (надані послуги). Фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 наведений у додатку 1 до цього Положення.

Пунктом 2 розділу ІІ Положення № 13 визначено обов`язкові реквізити фіскального чеку, серед яких: код товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД (зазначається у випадках, передбачених чинним законодавством) (рядок 7); назва товару (послуги), вартість, літерне позначення ставки ПДВ (рядок 10).

Позивач не заперечує відсутність у попередньо зазначених чеках кодів УКТЗЕД, однак вказує, що не є виробником електроенергії та немає ліцензії на виготовлення та продаж такої, а отримані кошти сплачені як відшкодування вартості комунальних послуг по електроенергії згідно з укладеними договорами оренди, копії яких долучені до матеріалів справи, та актами відшкодування електроенергії.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що порушення полягає в проведенні операції з застосуванням РРО із зазначенням у чеках як обов`язкового реквізиту назви товару (послуги) «Електроенергія», який належить до категорії підакцизних, без зазначення коду товарної підкатегорії згідно з УКТЗЕД, тобто без використання належного режиму програмування РРО, тоді як зміст проведеної господарської операції на наявність/відсутність відповідних реквізитів не впливає.

На підтвердження зазначеної обставини суду надані електронні фіскальні чеки із інформаційної підсистеми «Почекова інформація РРО» ІС «Податковий блок».

Крім того, у пункті 4 «Прикінцеві положення» акта фактичної перевірки від 28.06.2023 року № 6072/ж5/17-00-07-05-17/30716887, позивачем зазначено: зауваження до акта перевірки немає, порушення виникло через незнання законодавства.

Щодо аргументів скаржник про неотримання належного акту фактичної перевірки та, як наслідок, неможливість подати пояснення та додаткові документи контролюючому органу, то такі на переконання є безпідставними, оскільки у акті фактичної перевірки, копію якого долучено до позовної заяви, наявна інформація про ознайомлення з таким та отримання примірника головним бухгалтером позивача (дата та підпис).

Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до положень статті 86 ПК України акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, або особами, уповноваженими на це у встановленому порядку, у строки, визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з висновками акта (довідки) такий платник зобов`язаний підписати такий акт (довідку) перевірки із запереченнями, які він має право надати разом з підписаним примірником акта (довідки) або окремо у строки, передбачені цим Кодексом.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Таким чином, отримавши примірник акта фактичної перевірки за місцем проведення перевірки, Підприємство могло ознайомитись з змістом такого та зреалізувати право на подачу заперечень, додаткових документів та пояснень.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що при винесені оскаржуваного Підприємством податкового повідомлення-рішення контролюючим органом дотримано вимог статті 2 КАС України щодо обґрунтованості прийняття такого, відповідач діяв у спосіб та у межах повноважень визначених законом, а тому таке податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню є підлягає.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, враховуючи їхній зміст та юридичну природу, суд апеляційної інстанції доходить висновку, щодо правомірності винесення контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

У пункті 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні викладено мотиви правомірності винесеного податкового повідомлення-рішення, на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи, правильно застосовано норми матеріального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 311, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Підприємства об`єднання громадян «Комерційне підприємства «Олімп»» залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі №460/20116/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко