Справа № 560/19921/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо неперерахування та невиплати з 27.02.2022 по 05.03.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького склади та деяких інших осіб", а також процентної надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії; не перерахування надбавки за особливості проходження служби, грошової компенсації за невикористану основну відпустку за 2022-23 роки, та додаткову за 2022-2023 роки та грошової допомоги при звільнені з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення та

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити з 27.02.2022 по 05.03.2023 грошове забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінети Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького склади та деяких інших осіб", а також процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, не перерахування надбавки за особливості проходження служби, грошової компенсації за невикористану основну відпустку за 2022-23 роки, та додаткову відпустку за 2022-2023 роки та грошову допомогу при звільнені з урахуванням виплачених сум з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення.

В обґрунтування позову вказує, що після скасування постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - Постанова №103), посадовий оклад та оклад за військовим (спеціальним) званням, усі щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення, грошова компенсація за невикористану додаткову відпустку, одноразова грошова допомога на оздоровлення, грошова допомога для вирішення соціально-побутових питань з 29.01.2020 повинні бути обраховані з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2022 та відповідного тарифного коефіцієнта. Проте відповідач здійснив розрахунок з прожиткового мінімуму, встановленого станом на 01.01.2018, що зумовило проведення виплат у заниженому розмірі. Просить позов задовольнити.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Військова частина НОМЕР_1 подала до суду відзив, у якому зазначила, що до 31.07.2022 військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 01.08.2022 по 05.03.2023 - військової частини НОМЕР_2 . Таким чином, на військову частину НОМЕР_1 не покладений обов`язок щодо забезпечення позивача виплатами грошового забезпечення, оскільки такий обов`язок покладений на забезпечувальні орган на фінансовому забезпеченні яких перебувала військова частина НОМЕР_1 . Вимога щодо перерахунку та виплати надбавки за особливості проходження служби, грошової компенсації за невикористану основну відпустку за 2022-23 роки, та додаткову відпустку за 2022-2023 роки та грошову допомогу при звільнені з урахуванням виплачених сум та з урахуванням індексації грошового забезпечення є безпідставною, оскільки на день звільнення е нараховувалася і не виплачувалася індексація грошового забезпечення, у відповідності до пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік". Міністерство оборони України, як головний розпорядник бюджетних коштів при затвердженні кошторисів розпорядників нижчого рівня на 2022 та 2023 роки для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, виділяв кошти з розрахунку, що посадові оклади і оклади за військовим званням визначатимуться шляхом визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14. За таких умов, розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня в системі Міністерства оборони України правомірно нараховували грошове забезпечення з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 04.12.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд залучив до участі у справі співвідповідачів - ІНФОРМАЦІЯ_2 та військову частину НОМЕР_2 .

Ухвалою від 19.12.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд витребував у військової частини НОМЕР_1 інформацію щодо місцезнаходження, поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України військової часини НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив у якому стверджує, що починаючи з 01.03.2018 по теперішній час Міністерству оборони України виділялись асигнування, які забезпечували виплату посадових окладів та окладів за військовим званням, обчислених з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 1762,00 грн, та протягом цього періоду відповідно до прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на перше число 2020, 2021, 2022 та 2023 років не перераховувались. Позивачу за посадою яку він займав у 2022- 2023 роках встановлений посадовий оклад що розрахований з прожиткового мінімуму станом на 01.01.2018 1762 грн. Отже військовослужбовцям Збройних Сил України у 2022 та 2023 роках підвищення поточного грошового забезпечення за рахунок використання показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2022, на 01.01.2023 не здійснювалось, у зв`язку з чим відсутні підстави для перерахунку та виплати позивачу місячного грошового забезпечення за період з лютого 2022 року по березень 2023 року. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалою від 23.02.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотань представників військової частини НОМЕР_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 26.02.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд витребував у військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_2 картку особового рахунку ОСОБА_1 .

На виконання ухвали суду від 26.02.2024 військова частина НОМЕР_1 повідомила про відсутність зазначених документів у зв`язку з перебуванням на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 01.08.2022 по 05.03.2023 - військової частини НОМЕР_2 .

Військова частина НОМЕР_2 надала картку особового рахунку ОСОБА_1 за період 27.02.2022 по 05.03.2023, відповідно до якого індексація не нараховувалась. ІНФОРМАЦІЯ_2 надав архівну відомість №5 з лютого по серпень 2022 року, відповідно до якої індексація у вказаний період виплачувалась.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 з 27.02.2022 по 05.03.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №64 позивач з 05.03.2023 виключений із списків особового складу. На підставі зазначеного наказу позивачу виплачена, зокрема, компенсація за не використані 22 дні основної відпустки за 2022 рік, 2 дні основної відпустки за 2023 рік, грошова компенсація за 14 невикористаних календарних днів додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 та 2023 роки, одноразова грошова допомога у разі звільнення.

У серпні 2023 року позивач звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про перерахунок та виплату грошового забезпечення та всіх належних сум при звільненні в період з 27.02.2022 по 05.03.2023 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з у рахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022.

Листом від 25.08.2023 відповідач повідомив, що не є розпорядником бюджетних коштів та не здійснює виплату грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , оскільки до 31.07.2022 військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 01.08.2022 по 05.03.2023 - військової частини НОМЕР_2 . Посилається на пункт 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", яким на 2023 рік зупинена дія Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо нарахування грошового забезпечення з 27.02.2022 по 05.03.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" станом на 01.01.2018 та індексації грошового забезпечення, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова №704) передбачено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У Додатку 1 до Постанови № 704 затверджена тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній на дату прийняття) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21.02.2018 Кабінет Міністрів України ухвалив Постанову № 103, пунктом 6 якої пункт 4 Постанови №704 викладений в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.".

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18 пункт 6 Постанови № 103 визнаний нечинним.

За змістом частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, з 29.01.2020 розміри грошового забезпечення, посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо обчислення грошового забезпечення позивача в період з 27.02.2022 по 05.03.2023 з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, є неправомірними.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України встановлюються Державний бюджет України і бюджетна система України (пункт 1); порядок встановлення державних стандартів (пункт 3).

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених у Конституції України та законах України основних соціальних гарантій визначає Закон України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 №2017-ІІІ.

Відповідно до статті 6 Закону №2017-ІІІ базовим державним соціальним стандартом є прожитковий мінімум, встановлений законом, на основі якого визначаються державні соціальні гарантії та стандарти у сферах доходів населення, житлово-комунального, побутового, соціально-культурного обслуговування, охорони здоров`я та освіти.

Прожитковий мінімум щороку затверджується Верховною Радою України у законі про Державний бюджет України на відповідний рік.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" у 2022 році установлений прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2481 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів: з 1 січня - 2102 гривні.

Таким чином, для визначення посадових окладів військовослужбовців, оплата праці яких регулюється спеціальним законом, з 01.01.2022 застосовується прожитковий мінімум у розмірі 2102 гривні. Аналогічні положення щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, у 2023 році передбачені Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік".

Отже, відповідач-1 зобов`язаний здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової компенсації за невикористані під час військової служби додаткової відпустки, грошової компенсації за не використані дні щорічної (основної) відпустки за 2022 рік, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік за період з 27.02.2022 по 05.03.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX.

Доводи відповідача щодо відсутності підстав для такого перерахунку у зв`язку з відсутністю відповідних змін у постанові Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" суд вважає необґрунтованими, оскільки з урахуванням положень частини 2 статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України, пункт 4 цієї Постанови в редакції пункту 6 Постанови № 103 від 21.02.2018 втратив чинність з 29.01.2020 (дати ухвалення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі № 826/6453/18).

В обгрунтування відсутності обов`язку щодо перерахунку та виплати позивачу грошового забезпечення за спірний період відповідач надав до суду довідку від 27.11.2023 №2401, відповідно до якої військова частина НОМЕР_1 не включена до мережі розпорядників бюджетних коштів, а зарахована на фінансове забезпечення до розпорядника коштів третього рівня на підставі відповідних директив (рішень). До 31.07.2022 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 01.08.2022 по 05.03.2023 - військової частини НОМЕР_2 .

Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам затверджений Наказом Міністра оброни України від 26.06.2018 №260 (далі Порядок №260).

За змістом пункту 3 Розділу І Порядку №260 (в редакції Наказу Міністра оброни України від 25.01.2023 №44) підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є штат військової частини (установи, організації); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з положеннями абзаців 4 і 6 пункту 1.5 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ та організацій Збройних Сил України, затверджених наказом Міністерства оборони України № 280 від 22.05.2017, в редакції наказу Міністерства оборони України №44 від 14.02.2020 (далі Правил), командир військової частини, зарахованої на фінансове забезпечення до військової частини - розпорядника коштів третього рівня, організовує своєчасне оформлення та подання розпоряднику коштів усіх документів, необхідних для здійснення належного фінансового забезпечення військової частини. Первинні документи, розрахунки фондів оплати праці, заявки на кошти, платіжні доручення, грошові атестати військовослужбовців, розрахунково-платіжні відомості на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, заробітної плати працівникам та інші виплати підписують посадові особи розпорядника коштів та посадові особи (командир та інша, визначена командиром, відповідальна посадова особа) військової частини, яка знаходиться на фінансовому забезпеченні.

Згідно із пунктом 1.6 Правил фінансове забезпечення військової частини здійснюється на основі, зокрема, принципу відповідності порядку фінансового забезпечення характеру завдань, що покладаються на Збройні Сили України як у мирний час, так і в особливий період, - це означає, що фінансове забезпечення військових частин повинно бути своєчасним, повним і спрямованим на виконання поставлених завдань за будь-яких умов і обставин.

З метою своєчасного та повного отримання коштів відповідно до затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету та плану спеціального фонду протягом поточного місяця військова частина здійснює аналіз стану виконання кошторису, уточнює потребу в коштах на наступний місяць і до 20 числа кожного місяця подає заявки (крім потреби в коштах на виплату грошового забезпечення та підйомної допомоги): до забезпечувального фінансового органу за напрямами відповідальності, за якими Департамент фінансів Міністерства оборони України визначено відповідальним за формування і виконання бюджетних програм (підпрограм), крім асигнувань на оплату відряджень, які плануються за рішеннями старших начальників (титульні видатки);до служб забезпечення за відповідними напрямами відповідальності цих служб; до органів військового управління, за завданнями яких проводяться наради, збори, семінари, конференції та інші заходи, пов`язаних з відрядженням військовослужбовців (на асигнування для оплати відряджень). Порядок складання та подання заявки потреби в коштах на виплату грошового забезпечення та підйомної допомоги визначається окремою вказівкою Департаменту фінансів Міністерства оборони України (пункт 2.32 Правил).

Відповідно до пункту 4.3 Правил грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення). Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.

Отже, обов`язок щодо нарахуванням військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби.

Зазначене підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.03.2023 №64 про виключення позивача зі списків особового складу, яким передбачена виплата позивачу коштів за 2022 - 2023 роки, в тому числі за період, коли військова частина НОМЕР_1 перебувала на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 та військової частини НОМЕР_2 .

Тому, посилання відповідача-1 на відсутність обов`язку забезпечення позивача грошовим забезпеченням, обов`язок щодо виплати якого покладений на інші військові частини, на фінансовому забезпеченні яких він перебував, суд вважає безпідставним.

Вирішуючи позовні вимоги щодо виплати позивачу індексації грошового забезпечення суд враховує таке.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів (стаття 9 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" (в редакції з урахуванням рішення Конституційного Суду України №10-рп/2008 від 22.05.2008) встановлено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону, у встановленому законом порядку здійснюється перегляд розмірів: заробітної плати; пенсій; державної соціальної допомоги; стипендій, що виплачуються студентам державних та комунальних вищих навчальних закладів. Перегляд зазначених у частині першій цієї статті гарантій здійснюється у розмірах, що визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (стаття 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення").

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюються на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників, визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року (далі Порядок №1078).

Відповідно до пункту 2 Порядку №1078, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців.

Пунктом 5 Порядку №1078 передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і, відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та Порядку №1078, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті.

Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" встановлена державна гарантія, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів.

За змістом статті 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Статтею 20 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" передбачено, що надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання.

Згідно з абзацом першим пунктом 6 Порядку №1078, виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню; підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Отже, індексація грошового забезпечення здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, за рахунок яких здійснюється виплата грошового забезпечення.

Суд встановив, що лише за період служби з 01.08.2022 по 05.03.2023 індексація грошового забезпечення не нараховувалась.

Абзацом вісімнадцятим пункту 3 Закону України "Про Держаний бюджет України на 2023 рік" на 2023 рік зупинена дія Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Таким чином, з 01.01.2023 в умовах дії воєнного стану обмежено право громадян на індексацію заробітної плати (грошового забезпечення). Відповідач правомірно не нараховував і не виплачував позивачу з 01.01.2023 по день звільнення індексацію грошового забезпечення, а тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Тому, слід зобов`язати відповідача-1 нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.08.2022 по 31.12.2022.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити частково.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 та відповідача-3, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо розрахунку та виплати ОСОБА_1 з 27.02.2022 по 05.03.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію за невикористану основну відпустку за 2022-2023 роки, додаткову відпустку за 2022-2023 роки та грошову допомогу при звільнені, визначених з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX та Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX та з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 27.02.2022 по 31.12.2022 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію за невикористану основну відпустку за 2022 рік, додаткову відпустку за 2022 рік та грошову допомогу при звільнені, визначених із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" від 02.12.2021 №1928-IX, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.08.2022 по 31.12.2022.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 05.03.2023 грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, надбавку за особливості проходження служби, грошову компенсацію за невикористану основну відпустку за 2023 рік додаткову відпустку за 2023 рів та грошову допомогу при звільнені, визначених з застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівників інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, а також працівників податкових і митних органів, установленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-IX.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_6 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук