Справа № 120/12382/23
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

25 березня 2024 р. Справа № 120/12382/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, рішення ГУ ПФ України в Івано-Франківській області №16 від 27.06.2023 року про відмову в призначенні їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

У встановлений судом строк від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надійшов відзив, в якому відповідач вказав, що у позивача відсутній необхідний стаж для призначення пенсії за вислугу років, відтак, спірне рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.

05.09.2023 року на адресу суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, згідно з яким позовні вимоги є безпідставними. В обґрунтування заперечень вказано, що професія склодув працюючий з газовими горілками за якою працювала заявниця, не відповідають чинним на період роботи Спискам, у зв`язку з чим, відповідач просив відмовити у задоволенні позову повністю.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

19.06.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах.

Зазначена заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яким 27.06.2023 прийнято рішення №16 про відмову у призначенні пенсії.

Даним рішенням встановлено, що страховий страж позивачки складає 16 років 7 місяців 18 днів та пільговий стаж за Списком №2 становить 11 років 5 місяців 16 дні.

Водночас, до пільгового стажу роботи за Списком 2 позивачу не зараховано: -період роботи з 05.09.1994 по 01.04.1996 на посаді склодува працюючим з газовими горілками 2го розряду у ВО «Жовтень», що реорганізований у ВАТ «Вінницький ламповий завод».

Вважаючи відмову у призначенні пенсії за вислугу років протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Відповідно до статті 24 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина друга статті 24 Закону №1058-IV).

Згідно частини четвертої статті 24 Закону №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Порядок підтвердження стажу регламентовано у статті 62 Закону №1788, яка визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Дана норма кореспондується зі змістом статті 48 Кодексу законів про працю України.

Згідно статті 62 Закону №1788 постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 окремо визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків:

- основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка;

- лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 р. за № 1231/13105 визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, зокрема, для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.

Згідно п.2 вказаного Порядку, його дія поширюється на осіб, які працювали, серед іншого, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням ГУ ПФ України в Івано-Франківській області №16 від 27.06.2023 року до пільгового стажу роботи за Списком 2 позивачу не зараховано період роботи з 05.09.1994 по 01.04.1996 на посаді склодува працюючим з газовими горілками 2го розряду у ВО «Жовтень», що реорганізований у ВАТ «Вінницький ламповий завод».

Отже, спірним питанням, що насамперед підлягає вирішенню у цій справі, є питання щодо зарахування до стажу позивача, який дає право на призначення пенсії за вислугу років на пільгових умовах, стажу роботи на посадах, які вона займала у спірний період.

Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 та архівними довідками, долученими позивачем до матеріалів справи, позивач зокрема з 05.09.1994 по 01.04.1996 була працевлаштована склодувом працюючим з газовими горілками 2-го розряду у ВАТ «Вінницький ламповий завод».

В контексті вказаного, суд зазначає, що згідно з роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 "Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років", відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Тобто, назви професій можуть бути розширені за потреби користувача для внутрішнього використання термінами та словами, які уточнюють місце роботи, виконувані роботи, сферу діяльності за умови фактичного дотримання лаконічності викладення та якщо інше не передбачено у самому Класифікаторі професій чи відповідних нормативно-правових актах.

Крім того, згідно роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 року №25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років, відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Суд зазначає, що посада склодува зв`язана з постійним піддуванням і видуванням виробів (код 1150101а-18856) передбачалася підрозділом 1 розділу XV Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №10 від 26.01.1991, що діяв з 26 січня 1991 року по 11 березня 1994 року.

Посади видувальники скловиробів (код 1150101а-11548), склодуви, зв`язані з постійним піддуванням і видуванням виробів (код 1150101а-18856) передбачалися підрозділом 1 розділу XV Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, що діяв з 11 березня 1994 року по 16 січня 2003 року

Посади видувальники скловиробів (код 15.1а), склодуви, зв`язані з постійним піддуванням і видуванням виробів (код 15.1а) передбачалися підрозділом 1 розділу XV Списку № 1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, що діяв з 16 січня 2003 року по 1 серпня 2016 року.

Тобто, професія, яку обіймала позивач за спірний період (склодув) була передбачена Списками, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162., а тому спірний період роботи має бути включені до її стажу роботи, який дає право на пенсію за вислугою років, передбаченої статтею 55 Закону №1788-XII.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що рішення ГУ ПФ України в Івано-Франківській області №16 від 27.06.2023 року, яким позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років на пільгових умовах, прийняте не на підставі Конституції та законів України, а тому, підлягає скасуванню.

Відтак, суд доходить до переконання, що належним та ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язання пенсійного органу зарахувати до її пільгового стажу спірний період роботи склодувом працюючим з газовими горілками 2-го розряду у ВАТ «Вінницький ламповий завод».

Як свідчать матеріали справи, заяву про призначення пенсії позивач подала за місцем проживання, тобто до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Подана заява відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, яке прийняло спірне рішення про відмову в призначенні пенсії.

При цьому, після надання відповіді електронна пенсійна справа, після прийняття рішення передається засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи. Тому, пенсійна справа позивача після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

З огляду на викладене, з метою повного захисту прав, свобод та інтересів позивача, суд вважає за необхідним зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу позивача спірний період роботи склодувом працюючим з газовими горілками 2-го розряду у ВАТ «Вінницький ламповий завод» та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.06.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду, зроблених в даному рішенні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, а тому на її користь слід стягнути відповідну суму. При цьому, враховуючи, що саме рішення ГУ ПФУ в Івано-Франківській області стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом, вважаю за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань даного відповідача відповідну суму судового збору.

Керуючись ст.ст. 73 - 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 27.06.2023 №16.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період роботи з 05.09.1994 року по 01.04.1996 року склодувом працюючим з газовими горілками 2-го розряду у ВАТ «Вінницький ламповий завод» та повторно розглянути її заяву від 19.06.2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області судові витрати із сплати судового збору у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21036, )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000, )

Суддя Чернюк Алла Юріївна