Справа № 560/20981/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2024-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

25 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області , Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 11 від 02.06.2023 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зобов`язати Головне управління Пенсійному фонді України в Хмельницькій області призначити та здійснити нарахування і виплату з 26.05.2023 пенсію за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" і пункту 2-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позову зазначає, що 26.05.2023 звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти. Рішенням від 02.06.2023 відповідач-2 відмовив у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи не менше 26 років 6 місяців, вказавши, що страховий стаж становить 31 рік 09 місяців 09 днів, спеціальний стаж - 14 років 09 місяців 19 днів. Листом від 17.07.2023 відповідач-1 повідомив про прийняте рішення та вказав, що станом на 11.10.2017 спеціальний стаж роботи становить 16 років 04 місяці 19 днів. Вважає протиправним рішення відповідача-2, оскільки з моменту ухвалення рішення Конституційним Судом України № 2-р/2019 від 04.06.2019 відновлене право особи на призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку. Просить задовольнити позовні вимоги.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області подало до суду відзив у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що страховий стаж позивачки становить 31 рік 09 місяців 09 днів, у тому числі стаж за вислугу на 11.10.2017 становить 16 років 04 місяці 19 днів. За доданими документами до загального та спеціального стажу зараховані всі періоди. Тому відсутні правові підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно статті 55 Закону №1788, оскільки позивачка не набула необхідного стажу вислуги років на 11.10.2017, а саме 26 років 06 місяців.

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на позовну заяву, у якому відповідач зазначає, що рішенням від 02.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи (не менше 26 років 06 місяців). Згідно з наданими для призначення пенсії документами страховий стаж становить 31 рік 09 місяців 09 днів, спеціальний стаж, визначений пунктом е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" становить 14 років 09 місяців 19 днів. На підставі поданих документів та даних персоніфікованого обліку до страхового та спеціального стажу позивачки зараховані всі періоди роботи. Зазначає, що позивачка не скористалася правом, передбаченим абзацом 1 пункту 1.9 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №637 та не подала додаткові документи для підтвердження стажу роботи. У задоволенні позову просить відмовити.

Ухвалами від 25.03.2024 Хмельницький окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та про залишення позову без розгляду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх взаємному зв`язку та сукупності, суд встановив таке.

Позивачка - ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 26.05.2023 про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 позивачка:

з 15.08.1995 по 22.11.1999 працювала на посаді вихователя дитячого садка № 9,

з 30.08.2000 по 31.08.2008 працювала на посаді викладача української мови і літератури Кам`янець-Подільського індустріального коледжі,

з 01.09.2008 по 31.08.2012 працювала на посаді методиста ДВНЗ Кам`янець- Подільського індустріального коледжу,

з 01.09.2012 по 01.03.2023 працювала на посаді в.о. заступника директора з навчальної роботи, заступника директора з навчальної роботи Кам`янець-Подільського фахового коледжу індустрії, бізнесу та інформаційних технологій.

Рішенням від 02.06.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області відмовило позивачці у призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи не менше (26 років 06 місяців). Вказує, що страховий стаж становить 31 рік 09 місяців 09 днів, спеціальний стаж, визначений пунктом е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" - 14 років 09 місяців 19 днів.

Листом від 17.07.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило про прийняте рішення та вказало, що станом на 11.10.2017 спеціальний стаж роботи становить 16 років 04 місяці 19 днів.

Вважаючи протиправним рішення відповідача-2, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV, іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1788-XII призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Згідно зі статтею 51 Закону №1788-ХІІ пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Положеннями статті 52 Закону № 1788-ХІІ визначено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "е" статті 55.

Пунктом е статті 55 Закону № 1788-ХІІ (в редакції, чинній до 01.04.2015) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Законом України від 02.03.2015 № 213-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", який набув чинності з 01.04.2015 пункт "е" статті 55 Закону № 1788-ХІІ викладений в іншій редакції, згідно якої право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення незалежно від віку за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 01.04.2015 - не менше 25 років та після цієї дати, зокрема, з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців.

У подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII до пункту е статті 55 Закону № 1788-ХІІ з 01.01.2016 викладений у новій редакції, відповідно до якої право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, станом з 01.04.2017 по 31.03.2018 - не менше 26 років 6 місяців.

Рішенням від 04.06.2019 № 2-р/2019 Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законами № 213-VIII та № 911-VIII.

Конституційний Суд України вказав, що встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення певного віку (для працівників, зазначених у пунктах "е", "ж" статті 55 Закону № 1788-ХІІ - 55 років), нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України.

Таким чином, з 04.06.2019 пенсія за вислугу років на умовах пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII призначається незалежно від віку, але за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, не менше 25 років.

Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 по справі № 440/1286/20.

Отже, позивачка має право на призначення пенсії за вислугою років на умовах пункту е статті 55 Закону № 1788-XII за наявності спеціального стажу роботи - не менше 25 років.

Тому відсутність у позивачки спеціального стажу роботи 26 років 06 місяців не може слугувати підставою для відмови щодо призначення їй пенсії за вислугою років на умовах пункту е статті 55 Закону № 1788-XII.

У рішенні від 02.06.2023 про відмову позивачці у призначенні пенсії за вислугою років на умовах пункту е статті 55 Закону № 1788-XII відповідач-2 вказує, що спеціальний стаж позивачки становить 14 років 09 місяців 19 днів.

Разом з тим, відповідно до відомостей трудової книжки НОМЕР_1 позивачка з 15.08.1995 по 22.11.1999 працювала на посаді вихователя дитячого садка № 9, з 30.08.2000 по 31.08.2008 працювала на посаді викладача української мови і літератури Кам`янець-Подільського індустріального коледжі, з 01.09.2008 по 31.08.2012 - на посаді методиста ДВНЗ Кам`янець-Подільського індустріального коледжу і з 01.09.2012 по 01.03.2023 - на посаді в.о. заступника директора з навчальної роботи, заступника директора з навчальної роботи Кам`янець-Подільського фахового коледжу індустрії, бізнесу та інформаційних технологій.

Оскільки у рішенні від 02.06.2023 та відзивах на позов відповідачі не вказали, які періоди не зараховані до спеціального стажу, суд позбавлений можливості надати правову оцінку висновкам відповідача щодо наявності у позивачки спеціального стажу від 02.06.202314 років 09 місяців 19 днів.

Відтак, спірне рішення від 02.06.2023 про відмову у призначенні пенсії за вислугою років прийняте без дослідження наявності спеціального стажу, визначеного у пункті "е" статті 55 Закону № 1788-XII.

Пунктом 10 частини 2 статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод і інтересів позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод і інтересів.

Відповідачі не розглянули заяву позивачки від 26.05.202,3 в порядку, передбаченому пенсійним законодавством, не дослідили та не надали оцінку всім обставинам, які мають значення для вирішення питання про призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону № 1788-XII, тому суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути заяву позивачки, з урахуванням висновків суду.

За змістом частин 1 і 2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити частково.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судовий збір необхідно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 02.06.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до пункту е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за заявою від 26.05.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.05.2023 про призначення пенсії за вислугою років відповідно до пункту е статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350) Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. Андрія Саєнка, 10,м. Фастів,Київська обл., Фастівський р-н,08500 , код ЄДРПОУ - 22933548)

Головуючий суддя О.К. Ковальчук