Справа № 160/27131/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/27131/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року (головуючий суддя Юрков Е.О.)

у справі №160/27131/23

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України

третя особа без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання протиправним пункт рішення, скасування його та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Міністерства оборони України, третя особа без самостійних вимог - ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами:

- визнати протиправним та скасувати пункт рішення Міністерства оборони України (протокол комісії №5/97 від 22.02.2023) про призначення підполковнику у відставці ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), звільненому 23.11.2022, який є особою з інвалідністю 1 групи внаслідок травми, пов`язаною із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААБ №206245 від 11.02.2019 та серії 12ААВ №569932 від 11.11.2022 у розмірі різниці між 400 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019) в сумі 288150,00 грн.;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому інвалідності 1-Б групи з 11 листопада 2022 року, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня 2022 року, відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, без урахування раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час проходження військової служби позивачу 11.02.2019 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності - захворювання (інсульт), яке пов`язане з захистом Батьківщини. 11.11.2022 позивач пройшов МСЕК і йому була встановлена І-Б група інвалідності з 11.11.2022, причина інвалідності - травма, так, пов`язана з захистом Батьківщини. Позивач вважає, що отримав одноразову грошову допомогу у зв`язку зі встановленням інвалідності І-Б групи не у повному обсязі, як передбачено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, а саме: не в 400-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з дня встановлення МСЕК інвалідності. Позивач вважає, що має право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги як інвалід І групи у повному обсязі, оскільки у різний час отримав два окремі ушкодження здоров`я: перше - захворювання у 2019 році; друге - бойова травма у 2022 році, між датами встановлення груп інвалідності пройшло більш ніж 2 роки та ушкодження здоров`я не пов`язані один з одним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року позов залишено без задоволення.

Суд за встановлених у справі обставин, дійшов висновку, що відповідно до норм чинного законодавства позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі різниці між 400-кратним та 250-кратним прожитковим мінімумом, встановленим законом для працездатних осіб, який був встановлений на 01 січня календарного року, в якому інвалідність встановлено вперше, в даному випадку на 01.01.2019.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник наполягає на наявності у нього права на отримання одноразової грошової допомоги як інваліду І групи з 11.11.2022 внаслідок отримання бойового поранення - травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, в 400-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Позивач зазначає, що при призначені одноразової грошової допомоги по інвалідності 1 групи комісія Міністерства оборони України не врахувала, що позивач під час виконання військових обов`язків отримав ушкодження здоров`я у вигляді бойової травми, внаслідок якого позивачу з 11.11.2022 встановлено І групу інвалідності, яка не пов`язана із захворюванням, яке отримано у 2019 році та встановлено 11.02.2019 ІІІ групу інвалідності за інших подій. Випадки з інвалідністю, що склалися у позивача, є самостійними та не можуть поєднуватися.

При цьому скаржник вказує, що абзац перший та другий частини четвертої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачають обмеження строку, протягом якого зміна групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності можуть бути підставою для виплати одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, дворічним строком. Дворічний строк обчислюється з часу первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності. У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Посилаючись на правову позицію, сформовану Верховним Судом у постанові від 17.02.2021 у справі № 240/1623/20, скаржник стверджує, що визначена у частині четвертій статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заборона щодо виплати одної грошової допомоги, може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Позивач (його представник), представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час і місце судового засідання означені особи повідомлені судом належним чином.

Відповідач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване з огляду на норми законодавства, чинного на дату встановлення позивачу І-Б групи інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 від 15.11.2022 є особою з інвалідністю 1Б групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) серії 12 ААБ № 206245 ОСОБА_1 у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, встановлено третю групу інвалідності з 11.02.2019.

На підставі поданих позивачем документів комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 480250,00 грн. (протокол від 17.05.2019 № 59).

05.02.2020 позивач повторно пройшов МСЕК і йому була підтверджена III група інвалідності, причина інвалідності - захворювання, так, пов`язане з захистом Батьківщини, (Виписка з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ №629590).

09.03.2021 позивач знов пройшов МСЕК, де йому була підтверджена Ш група інвалідності довічно, причина інвалідності - захворювання, так, пов`язане з захистом Батьківщини (Виписка з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААБ №591887).

28.02.2022, перебуваючи в військовій частині НОМЕР_2 , близько 22 год.00 хв. у зоні бойових дій на території м. Волноваха Донецької області під час виконання військового обов`язку по захисту Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку РФ, позивач отримав поранення.

Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (видається інваліду) серії 12 ААВ № 569932 ОСОБА_1 у зв`язку з захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, встановлено першу-Б групу інвалідності з 11.11.2022.

22.02.2023 Комісією Міністерства оборони України прийнято рішення (протокол № 5/975) про призначення підполковнику у відставці ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), звільненому 23.11.2022, який є особою з інвалідністю І групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, у зв`язку зі зміною групи інвалідності та причинного зв`язку інвалідності, на підставі довідок МСЕК серії 12ААБ № 206245 від 11.02.2019 та серії 12ААВ № 569932 від 11.11.2022, одноразової грошової допомоги - у розмірі різниці між 400 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019), в сумі 288 150 грн.

Не погоджуючись із визначенням розміру одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Частиною 1 статті 16 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (ч.3 ст.16 Закону № 2011-ХІІ).

Відповідно до п. «б» ч.1 ст.16-2 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

За правилами п.4 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ в редакції на час встановлення позивачу III групи інвалідності (11.02.2019) якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (п.9. ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ).

Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 затверджений Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Затверджений постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013 Порядок визначає, як в ньому зазначено, механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 в редакції на час встановлення позивачу III групи інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

В даному випадку позиція позивача ґрунтується на аналізі наведених вище положень ч.4 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ, згідно якому визначена у частині четвертій статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» заборона щодо виплати одної грошової допомоги може мати місце лише у разі спливу дворічного строку саме після первинного встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Втім, позивачем не враховано, що вказані норми законодавства, якими врегульовано питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги зазнали певних змін і на дату встановлення позивачу І-Б групи інвалідності (11.11.2022) діють в редакції Закону України від 29.07.2022 № 2489-IX, який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 25.08.2022, крім пункту 3 розділу I цього Закону, який набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Також суд звертає увагу, що рішенням Конституційного Суду України від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022 положення пункту 4 статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Предметом перевірки Конституційним Судом України на відповідність Конституції України стали приписи Закону № 2011-ХІІ щодо обмеження реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі дворічним строком.

Конституційний Суд України при розгляді цієї справи для встановлення об`єктивної виправданості наведеного законодавчого обмеження реалізації права на отримання одноразової грошової допомоги в збільшеному розмірі саме строком у два роки, зауважив, що науково вивірені знання та досвід роботи закладів охорони здоров`я, як випливає з матеріалів цієї справи, не свідчать на користь того, що погіршення стану здоров`я військовослужбовців, військовозобов`язаних або резервістів не може настати після спливу цього строку.

Установлення такого законодавчого обмеження Конституційний Суд України визнав невиправданим з огляду також на те, що законодавець мав можливість обрати для досягнення цієї ж мети засіб, який менш обтяжливо зачіпав би сферу реалізації прав військовослужбовців на соціальний захист.

Отже, Конституційний Суд України дійшов висновку, що встановлені оспорюваними приписами Закону обмеження права на одноразову грошову допомогу не відповідають вимогам домірності.

Відповідно до п.4 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ, в редакції на дату встановлення позивачу І-Б групи інвалідності (в редакції Закону № 2489-IX від 29.07.2022), якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум).

У разі якщо під час первинного огляду було встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках, а під час наступного огляду (переогляду) встановлено інвалідність, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, чи особи, звільненої з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення з військової служби, здійснюється без урахування раніше виплачених сум допомоги у зв`язку з частковою втратою працездатності чи встановленням інвалідності.

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 в редакції на час виникнення спірних відносин днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Згідно з пунктом 6 Порядку №975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі:

400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи;

300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи;

250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Таким чином, змінені Законом № 2489-IX від 29.07.2022 правила призначення та виплати одноразової грошової допомоги не містять обмеження строком у два роки права на отримання одноразової грошової допомоги в збільшеному розмірі, втім прямо визначають, що у випадку встановлення під час наступного огляду вищої групи інвалідності або зміні її причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум.

Виходячи з наведеного правового регулювання в контексті спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції вважає, що позивач має право на одноразову грошову допомогу в розмірі 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (а саме на 01.01.2019), з урахуванням раніше виплачених сум.

Приймаючи рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі різниці між 400 та 250 кратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність (2019 рік), відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законами України.

Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду в постанові від 17.02.2021 у справі № 240/1623/20 суд апеляційної інстанції вважає неприйнятним, оскільки у цій постанові Верховним Судом викладені висновки щодо застосування норм п.4 ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ до внесення змін Законом № 2489-IX від 29.07.2022.

З урахуванням викладеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2023 року у справі № 160/27131/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко