Справа № 500/1643/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

Справа № 500/1643/24

22 березня 2024 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Дерех Н.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

21 березня 2024 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. про відкриття виконавчого провадження ВП №74334819 від 05.03.2024;

визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. ВП №74334819 від 05.03.2024 про стягнення виконавчого збору в розмірі 189125,40 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з вироком Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 у кримінальній справі №605/237/21 про обвинувачення: ОСОБА_1 , працюючої майстром служби будівельно-монтажних робіт Підгаєцької дільниці Бережанського управління з експлуатації газового господарства ПрАТ «Тернопільгаз», ОСОБА_2 , працюючого монтажником санітарно-технічних систем і устаткування служби будівельно-монтажних робіт Підгаєцької дільниці Бережанського управління з експлуатації газового господарства ПрАТ «Тернопільгаз» у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.272 Кримінального кодексу України частково задоволено цивільні позови потерпілих до ПрАТ «Тернопільгаз», в тому числі ОСОБА_3 та стягнуто з Позивача на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в сумі 18776,16 грн та моральну шкоду в сумі 2592000 грн. Позивач вказує, що відповідно до ухвали Тернопільського апеляційного суду від 31.10.2023 вирок Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 залишено без змін. Зазначив, що після набрання законної сили вироком Підгаєцького районного суду від 14.07.2023 у справі №605/237/21 між ПрАТ «Тернопільгаз» та потерпілим ОСОБА_3 , представником якого є ОСОБА_4 , укладено угоду від 09.11.2023 про розрахунки з погашення матеріальної та моральної шкоди шляхом розстрочення виконання вироку згідно з графіком до 31.10.2024. Позивач вважає, що на виконання вироку, з дотриманням графіку розстрочення, який сторони погодили в угоді про розрахунки, ПрАТ «Тернопільгаз» належним чином та у повному обсязі виконувались свої зобов`язання. Так, станом на 01.03.2024 ПрАТ «Тернопільгаз» сплачено потерпілому ОСОБА_3 719522,16 грн, із врахуванням ПДФО і військового збору - 882776,16 грн. Зазначив, що позивачем 04.03.2024 подано до відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України заяву про відкладення виконавчих дій, в якій, зокрема, викладені обставини щодо добровільного виконання вироку Позивачем та докази на підтвердження вказаних обставин - платіжні інструкції про проведення платежів потерпілим та угоди про розстрочення платежів. Також, у поданій заяві про відкладення проведення виконавчих дій ПрАТ «Тернопільгаз» повідомляло виконавчу службу про наявність підстав для відкладення проведення виконавчих дій, так як на розгляді в Підгаєцькому районному суді перебуває заява про розстрочення виконання вироку суду, яка буде розглянута в межах строку, на який виконавець мав право відкласти проведення виконавчих дій. Також просить врахувати, що 01.03.2024 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області було подано заяву про розстрочення виконання вироку від 14.07.2023 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Тернопільгаз» відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням на користь потерпілих, в т.ч. і Стягувача. Зазначив, що відповідно до повідомлення Підгаєцького районного суду (дані з підсистеми Електронний суд) судове засідання з розгляду заяви позивача про розстрочення виконання вироку у справі №605/237/21 призначено на 21.03.2024. Таким чином, на думку позивача, до початку примусового виконання рішення, посилаючись на обставини, які свідчать про добровільне виконання вироку та повідомлення про факт звернення до суду із заявою про розстрочення виконання вироку у справі №605/237/21, ПАТ «Тернопільгаз» повідомило виконавчу службу про наявність обставин для відкладення проведення виконавчих дій, проте вказані обставини були проігноровані відповідачем та було винесено оскаржувані постанови без врахування вказаних обставин. Вважає, що державним виконавцем передчасно, 05.03.2024, прийнято постанову про відкриття ВП №74334819 та про стягнення виконавчого збору у ВП №74334819, оскільки ПрАТ «Тернопільгаз» вирок Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 у кримінальній справі №605/237/21 в частині виконання цивільного позову щодо виплати потерпілому ОСОБА_3 шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виконується у добровільному порядку в повному обсязі та у гранично встановлені строки, передбачені угодою про розрахунки від 09.11.2023. Додатково звернув увагу суду на тому, що з метою добровільного врегулювання оплати моральної та матеріальної шкоди відповідно до вироку Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.07.2023 в частині цивільного позову ПрАТ «Тернопільгаз» та ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , уклали угоду про розрахунки з погашення матеріальної та моральної шкоди у справі №607/237/21 від 09.11.2023, в якій дійшли згоди щодо проведення відшкодування матеріальної та моральної шкоди на умовах розстрочення платежів. Відповідно до даної угоди слідує, що сторонами домовлено про розстрочення платежу на строк до 31.10.2024.

Відповідно до частини першої ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі, суд виходить з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Особливості провадження у справах з приводу оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

За правилами частини першої ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, якщо законом встановлений інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначений у розділі X Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі-Закон № 1404-VIII).

Статтею 3 Закону № 1404-VIII передбачений перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень іноземних судів; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди, ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Тобто, примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі документи, видані судами у передбачених законом випадках на виконання судових рішень, а також рішення інших органів.

Відповідно до частини першої ст. 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З урахуванням системного аналізу частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" слід зазначити, що до адміністративного суду можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби, які супроводжують процес виконання наступних рішень:

- рішень інших органів (посадових осіб) (наприклад, виконавчих написів нотаріуса);

- постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору;

-постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів.

Тобто, безпосередньо до адміністративного суду, відповідно до частини другої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" можуть бути оскаржені:

- постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій лише у тому разі, коли вони винесені у межах виконавчого провадження з приводу виконання рішень інших органів (посадових осіб), але не судових рішень;

- рішення, дії, бездіяльність державного виконавця щодо безпосереднього виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, накладення штрафу, стягнення витрат на проведення виконавчих дій як виконавчих документів, прийнятих у виконавчому провадженні щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Отже, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Як слідує з прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. про відкриття виконавчого провадження ВП №74334819 від 05.03.2024, визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакули І.П. ВП №74334819 від 05.03.2024 про стягнення виконавчого збору в розмірі 189125,40 гривень.

Зокрема, 05.03.2024 заступником начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакулою І.П. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №74334819 щодо виконання виконавчого листа №605/237/21, виданого 29.02.2024 Підгаєцьким районним судом Тернопільської області про стягнення з ПАТ по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" в користь ОСОБА_3 матеріальної шкоди в сумі 18776,16 грн та моральної шкоди в сумі 2592000 грн. У пункті 2 резолютивної частини даної постанови зазначено щодо стягнення з боржника виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця у розмірі 189125,40 грн.

05.03.2024 заступником начальника відділу Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Декайло-Смакулою І.П. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору у ВП №74334819 в сумі 189125,40 грн., яка не виокремлена у окреме виконавче провадження.

Таким чином, виконавчий лист №605/237/21 від 29.02.2024 виданий Підгаєцьким районним судом Тернопільської області, а оскаржувані постанови про відкриття виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору в розмірі прийняті у межах саме виконавчого провадження №74334819 щодо примусового виконання вказаного виконавчого листа, а не окремого виконавчого провадження.

Тобто, якщо законом установлено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС до суду, який ухвалив відповідне рішення, як це передбачено для виконання судових рішень, у такому випадку виключається юрисдикція адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція щодо юрисдикції відповідних спорів висловлена в постанові Великої палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №213/2012/16 (провадження №14-13цс18).

Крім цього, відповідно до висновку, зробленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 серпня 2019 року в справі № 808/8368/15, критеріями визначення юрисдикції судів щодо вирішення справ з приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення є юрисдикційна належність суду, який видав виконавчий документ, та статус позивача як сторони у виконавчому провадженні.

Відповідного підходу дотримувалася Велика Палата Верховного Суду також у постанові від 23 жовтня 2019 року в справі № 826/9609/17 та Верховний Суд у постанові від 05 березня 2021 року в справі № 640/19503/19.

У даному випадку позивач є стороною виконавчого провадження (боржником), який звернувся до суду з позовом щодо оскарження постанов державного виконавця під час виконання судового рішення, прийнятого Підгаєцьким районним судом Тернопільської області.

Таким чином, враховуючи суть спірних правовідносин та їх суб`єктний склад, суд дійшов висновку, що вирішення цього спору належить розглядати місцевим загальним судом, який видав виконавчий лист, а саме Підгаєцьким районним судом Тернопільської області.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення встановлений законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у частині першій статті 6 Конвенції передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…). З огляду на це не вважається судом, встановленим законом орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Беручи до уваги вищенаведене, суд дійшов висновку, що у відкритті провадженні у даній справі слід відмовити на підставі пункту 1 частини першої ст. 170 КАС України.

При цьому, згідно із частиною п`ятою статті 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись статтями 170, 241, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкриті провадження в адміністративній справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільгаз" до Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов.

Роз`яснити позивачу, що вирішення цього спору належить розглядати місцевим загальним судом, який видав виконавчий лист.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Згідно із частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Дерех Н.В.