Справа № 160/3200/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 160/3200/23

провадження № К/990/21277/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2023 року (у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю.) у справі №160/3200/23,

ВСТАНОВИВ:

І. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

1. 20 лютого 2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 19.02.2023 в підсистемі «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просив:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.12.2020 року по 21.02.2022, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.12.2020 року по 21.02.2022, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08.02.1995 №100.

2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у цій справі адміністративний позов повернуто позивачеві.

3. Не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача через підсистему «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, до якої на підтвердження повноважень представляти інтереси позивача було долучено сканкопію нотаріальної довіреності.

4. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.04.2023 апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з необхідністю подання до суду апеляційної інстанції:

- доказів надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копії апеляційної скарги з доданими до неї документами;

- оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу;

- документа про сплату судового збору.

5. Суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 і до неї додано копію нотаріально посвідченої довіреностей позивача про надання повноважень ОСОБА_2 представляти його інтереси; разом з тим, копія вказаної довіреності не завірена будь-яким чином.

6. З посиланням на статтю 34 Закону України «Про нотаріат» суд апеляційної інстанції зазначав, що указані положення передбачають перелік нотаріальних дій, які вчиняють нотаріуси, та, крім іншого, передбачено, що нотаріуси засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них, а також видають дублікати нотаріальних документів, що зберігаються у справах нотаріуса; за таких обставин, правильність копії нотаріально посвідченої довіреності повинна бути засвідчена нотаріусом; матеріали справи не містять оригіналу довіреності позивача на ім`я ОСОБА_2 , або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України.

7. На переконання суду апеляційної інстанції, не завірена належним чином копія довіреності не може бути доказом дійсної волі особи, яка видала довіреність, на уповноваження іншої особи представляти її інтереси; такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому довірителем.

8. 27 квітня 2023 року до суду апеляційної інстанції від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 17.04.2023, у якій щодо підтвердження повноважень було зазначено, що апеляційна скарга подана через підсистему «Електронний суд» з реєстрацією офіційної електронної пошти та використанням кваліфікованого електронного підпису. Представник позивача указав, що без використання КЕП та офіційної електронної пошти, він не міг би подати апеляційну скаргу. Скаржник вважав, що вимога апеляційного суду щодо надання нотаріально завіреної довіреності є формальним обмеженням доступу до правосуддя.

9. Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №160/3200/23 повернути скаржникові на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на те, строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, сплинув і скаржником недоліків апеляційної скарги в повній мірі не усунуто.

10. Суд апеляційної інстанції повторно зазначав, що матеріали справи не містять оригіналу довіреності на ім`я ОСОБА_2 , або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам частини шостої статті 59 КАС України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень) на неї

11. Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_2 , як представник ОСОБА_1 , звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі №160/3200/23, а справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

12. Скаржник зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано, що пункт 1 частини четвертої статті 169 КАС України не підлягав застосуванню, оскільки стороною позивача було виконано в повному обсязі ухвалу суду апеляційної інстанції про залишення без руху апеляційної скарги, та, суд апеляційної інстанції не вимагав надання оригіналу довіреності в паперовій формі.

13. Представник позивача також указує, що судом апеляційної інстанції проігноровано той факт, що апеляційна скарга з доданою до неї у вигляді файлу нотаріальною довіреністю подана в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд», яка передбачає скріплення документів, які подаються до суду - електронним цифровим підписом.

14. Скаржник зауважує, що враховуючи положення частини восьмої статті 18 КАС України, до суду апеляційної інстанції 27.04.2023 через підсистему «Електронний суд» було подано «Клопотання/Заява» з поясненням щодо підтвердження повноважень та заявлено клопотання у вигляді, що «у разі необхідності надання суду оригіналу нотаріальної довіреності у паперовій формі, продовжити строк на усунення недоліків», проте таке клопотання не було вирішене.

15. Відзиву (заперечень) на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило, однак в силу частини четвертої статті 338 КАС України відсутність відзиву на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду оскаржуваних судових рішень.

ІІ. РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

16. Касаційна скарга ОСОБА_1 до Верховного Суду надійшла 13.06.2023.

17. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023 визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Жук А.В., судді: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.

18. Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2023 відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15.05.2023 у справі №160/3200/23.

19. Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2024 дану справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

IІІ. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ ТА ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги і на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

21. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 КАС України).

22. Перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги та правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

23. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

24. Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011).

25. У рішенні від 08.04.2015 у справі № 3-рп/2015 Конституційний Суд України дійшов наступного висновку: право на судовий захист включає в себе, зокрема, можливість оскарження судових рішень в апеляційному та касаційному порядку, що є однією з конституційних гарантій реалізації інших прав і свобод, захисту їх від порушень і протиправних посягань, в тому числі від помилкових і неправосудних судових рішень.

26. Ухвалюючи постанову у цій справі, Верховний Суд враховує, що право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанції є складовою конституційного права особи на судовий захист. Таке право гарантується визначеними Конституцією України основними засадами судочинства, які є обов`язковими для всіх форм судочинства та судових інстанцій, зокрема забезпеченням апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

27. Зазначений підхід узгоджується із позицією, висловленою, зокрема, у постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №560/11791/21.

28. Можливість забезпечення права на апеляційний перегляд справи є також однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства (частина третя статті 2 КАС України).

29. Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

30. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, яку застосував суд апеляційної інстанції, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

31. Як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції була подана (сформована) позивачем через свого представника ОСОБА_2 за допомогою підсистеми «Електронний суд», та до неї було долучено сканкопію нотаріальної довіреності від 09.04.2021, зареєстрованої в Реєсті за №671 на представництво позивача.

32. Залишаючи без руху, а згодом повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, суд апеляційної інстанції виходив з того, що до матеріалів справи додано копію нотаріальної довіреності, яка не завірена належним чином, матеріали справи не містять оригіналу довіреності на ім`я ОСОБА_2 , або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, що не відповідає вимогам частини шостої статті 59 КАС України, тощо.

33. Однак, з такими висновками суду апеляційної інстанції колегія суддів Верховного Суду не погоджується та вважає обґрунтованими доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції положень статті 59 КАС України, виходячи із наступного.

34. Згідно з частинами сьомою, восьмою, десятою, одинадцятою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

35. Частиною першою статті 55 КАС України передбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.

36. Відповідно до частини першої, шостої статті 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

37. За правилами абзацу другого частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не визначено цим Кодексом.

38. Рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення), яке визначає порядок функціонування в судах та органах системи правосуддя окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема підсистем "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку; порядок вчинення процесуальних дій в електронній формі з використанням таких підсистем; особливості використання в судах та органах системи правосуддя іншого програмного забезпечення в перехідний період до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи у складі всіх підсистем (модулів).

39. Згідно з пунктом 8 Положення підсистема «Електронний кабінет» (Електронний кабінет ЄСІТС, Електронний кабінет) - це підсистема ЄСІТС, захищений вебсервіс, що має офіційну адресу в інтернеті (https://cabinet.court.gov.ua), який забезпечує процедуру реєстрації користувачів в ЄСІТС, а також подальшу автентифікацію таких осіб з метою їх доступу до підсистем (модулів) ЄСІТС у межах наданих прав.

40. Пунктом 24 Положення визначено, що підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) є підсистемою ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

41. Згідно з пунктом 26 Положення електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

42. Відповідно до пункту 27 Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.

43. Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду з позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи з використанням підсистеми «Електронний суд». Надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд» розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.

44. З аналізу наведених норм також слідує, що будь-які документи, які направляються до суду в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд» без попереднього накладення на них електронного цифрового підпису, не можуть бути направлені до суду, що передбачено самою ж підсистемою «Електронний суд».

45. Повертаючись до положень процесуального закону, документи, що підтверджують повноваження представників визначені статтею 59 КАС України, відповідно до пункту 1 частини першої якої повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

46. У частині другій статті 59 КАС України встановлено, що довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

47. Згідно частини шостої статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

48. За приписами частини сьомої статті 59 КАС України у разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до частини восьмої цієї ж статті у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

49. Враховуючи наведене, дійшовши висновків щодо залишення апеляційної скарги без руху та її повернення скаржнику з підстав відсутності у матеріалах справи оригіналу довіреності позивача на ім`я ОСОБА_2 , або її копії, засвідченої суддею, або копії, засвідченої у встановленому законом порядку, судом апеляційної інстанції не взято до уваги той факт, що апеляційна скарга з доданою до неї у вигляді файлу сканкопії нотаріальної довіреності подана в електронному вигляді через підсистему «Електронний суд», яка передбачає скріплення документів, які подаються до суду - електронним цифровим підписом.

50. Таким чином, в порушення норм процесуального права, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги доводи представника позивача щодо підтвердження його повноважень при зверненні із апеляційною скаргою у цій справі та, помилково застосувавши положення пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, дійшов протиправних висновків про повернення апеляційної скарги представника позивача як такої, щодо якої не в повній мірі було усунуто недоліки.

51. А тому, доводи касаційної скарги знаходять своє підтвердження під час розгляду справи в суді касаційної інстанції.

52. Верховний Суд враховує, що повернення позовної заяви (апеляційної скарги) не перешкоджає повторному зверненні особи до суду. Проте, згідно практики ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

53. Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

54. У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

55. Пунктом 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

56. «Право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Кутіч проти Хорватії», заява № 48778/99), та Україна, як держава-учасниця Конвенції, повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

57. Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення апеляційної скарги з формальних підстав унеможливлює доступ особи до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи; безпідставне апеляційної скарги, не може мати легітимного підґрунтя у демократичному суспільстві.

58. Подібні за змістом висновки висловлені Верховним Судом у постанові від 31.10.2023 у справі №260/392/23.

59. Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

60. Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

61. Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

62. Враховуючи викладене, перевіривши за матеріалами справи доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновків, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 2, 5, 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 15 травня 2023 року у справі №160/3200/23 скасувати.

3. Справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції - Третього апеляційного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

..........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко

Н.М. Мартинюк

Судді Верховного Суду