Справа № 420/28283/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Білостоцького О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, визначеного ч.5 ст.262 КАС України, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , а саме доплати грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 у справі №420/17366/22 без рівноцінної та повної компенсації витрат доходів;

- зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоотримане грошове забезпечення у вигляді утриманого податку на доходи фізичних осіб при виплаті доплати грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2023 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року по справі №420/17366/22 йому було нараховано та виплачено грошове забезпечення у сумі 89 470,58 грн.

З метою отримання інформації щодо виконання рішення суду по справі №420/17366/22 у повному обсязі, позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), на що у вересні 2023 року отримав відповідь, з якої вбачається, що відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року по справі №420/17366/22 позивачу було нараховано грошове забезпечення у сумі 111 143,57 грн., з якої утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 20 005, 84 грн. та військовий збір у розмірі 1 667,15 грн., в результаті чого позивачу було перераховано грошове забезпечення лише у сумі 89 470,58 грн.

Не погоджуючись із вищевказаними діями ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_1 до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачу запропоновано в 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзиви на адміністративний позов.

До суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на адміністративний позов, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає, та зазначає, що Регіональним управлінням Морської охорони позивачу проводилась не виплата грошового забезпечення, а перерахунок грошового забезпечення позивача шляхом застосування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року за період з 29.01.2020 року по 24.12.2020 року, та відповідно позивачу було сплачено 89 470,58 грн. на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року по справі №420/17366/22, з огляду на що така виплата не є грошовим забезпеченням та не пов`язана з виконанням обов`язків несення служби, а має характер виплати, здійсненої на підставі виконання рішення суду, відтак на неї не поширюються положення абзацу 2 підпункту 1.7. частини 161 підрозділу 10 розділу ХХ та п. 168.5 ст. 168 Податкового кодексу України, а також положення Порядку №44 щодо компенсації сум податку на доходи фізичних осіб.

Згідно частини 2 ст.262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом під час розгляду справи по суті встановлено наступне.

Наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.11.2020 року №276-ОС капітана 2 рангу ОСОБА_1 , помічника начальника регіонального управління з питань міжнародного співробітництва звільнено з військової служби в запас.

Наказом начальника Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.11.2020 року №308-ОС від 24.12.2020 року капітана 2 рангу ОСОБА_1 , помічника начальника регіонального управління з питань міжнародного співробітництва з 24.12.2020 року виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Разом з тим, при звільненні з позивачем не було проведено всіх розрахунків, тому останній звернувся до суду в межах справи №420/17366/22.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року №420/17366/22 було визнано протиправними дії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України, які полягають у застосуванні із 29.01.2020 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

Зобов`язано Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, нарахованих та виплачених у зв`язку із проходженням військової служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року №420/17366/22 позивачу 11.05.2023 року на банківський рахунок було перераховано (виплачено) 89 470,58 грн.

Разом з тим, не погоджуючись із розміром виплаченої (перерахованої) суми на виконання вищезазначеного рішення суду, сторона позивача 04.08.2023 року звернулась із адвокатським запитом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо отримання інформації відносно розрахунку нарахувань та утримань проведеної виплати відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року №420/17366/22.

11.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) надіслало позивачу лист, яким відмовило у здійсненні перерахування (виплаті) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, відповідачем було надано розрахунок доплати позивачу та розрахункову-платіжну відомість №23-46 за травень 2023 року, з яких вбачається, що позивачу на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року №420/17366/22 було нараховано грошове забезпечення у сумі 111 143,57 грн., з якої утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 20 005,84 грн. та військовий збір у розмірі 1 667,15 грн., в результаті чого позивачу було перераховано грошове забезпечення лише у сумі 89 470,58 грн.

Не погоджуючись із зазначеними діями військової частини, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Дослідивши адміністративний позов, відзив та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, та судову практику, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 Податкового кодексу України (пп. 168.1.1 п.168.1 ст.168 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004 року №44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації суми податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (далі - Порядок №44).

Відповідно до п.2 Порядку №44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, поліцейських та осіб рядового і начальницького складу, за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України "Про податок з доходів фізичних осіб" (п.3 Порядку №44).

Згідно п.4 Порядку №44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям,

поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Пунктом 5 Порядку №44 встановлено, грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Вказані положення кореспондуються з пунктом 168.5 статті 168 ПК України, де зазначено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції у зв`язку з виконанням обов`язків несення служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян.

Аналіз вищенаведеного свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

Несвоєчасна виплата грошового забезпечення у належному розмірі при звільненні, зокрема, невірне визначення розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року при нарахуванні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вищевказані висновки корелюються з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22.06.2018 року у справі №812/1048/17.

Аналізуючи вищезазначене суд доходить висновку, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з сум грошового забезпечення, одержаних військовослужбовцями, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Враховуючи зазначене, здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22, Регіональне управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) повинно було нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення.

Суд не враховує посилання відповідача на те, що виплата на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22 не є частиною грошового забезпечення та не пов`язана з виконанням позивачем обов`язків несення служби, а має характер виплати, здійсненої на підставі виконання рішення суду, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошового забезпечення при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, мала бути виплачена позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Така правова позиція викладена у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.01.2024 року по справі №420/10782/23 та від 29.11.2023 року по справі №420/15320/23.

Відповідно до положень частин першої та другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому спосіб захисту прав у сфері публічно-правових відносин судом обирається з урахуванням принципів адміністративного судочинства та змісту ст.ст. 2, 5, 245 КАС України.

Враховуючи вищезазначені обставини, а також той факт, що відповідач не довів правомірність своїх дій під час розгляду даної справи, суд доходить висновку про протиправність дії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплаті позивачу грошової компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, при нарахуванні та виплаті сум грошових коштів ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22.

Для належного та ефективного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого із суми грошових коштів, виплачених ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Приймаючи до уваги те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а відповідачем судові витрати не понесені, суд вирішує розподіл судового збору не здійснювати.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 255, 257, 258, 262, 291, 293, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Регіонального управління морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Регіонального управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплаті позивачу грошової компенсації податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану основну відпустку, допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, при нарахуванні та виплаті сум грошових коштів ОСОБА_1 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22.

Зобов`язати Регіональне управління Морської охорони Адміністрації Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого із сум грошових коштів, нарахованих та виплачених позивачу на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 року у справі №420/17366/22.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя О.В. Білостоцький