Справа № 380/15278/23
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року справа №380/15278/23

зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Клочко Н.С.,

представника позивача Бенцарука Р.А.,

представника відповідача Лиси Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові за правилами загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в:

І. Стислий виклад позицій учасників справи

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі відповідач) , місцезнаходження: 79007, м. Львів, пл.Генерала Григоренка, 3, у якій, із врахуванням уточненої позовної заяви від 04.12.2023, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №1839 о/с від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни, яким наказано звільнити лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області за грубе порушення службової дисципліни;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №236 о/с від 05.06.2023 Про особовий склад щодо звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області відповідно до Закону України Про національну поліцію та зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №237 о/с від 06.06.2023 «Про особовий склад» щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення позивача із займаної посади;

- зобов`язати відповідача поновити позивача на посаді оперуповноваженого відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у Львівській області з дати звільнення;

- виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області за №1839 від 29.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» вбачається, що 18.05.2023 до відповідача надійшла інформація про ОСОБА_1 щодо настання події за участі працівника поліції, а саме про здійснення нібито ним пострілу із травматичної зброї в сторону автомобіля, належного іншій особі, що встановлено у висновку службового розслідування від 15.05.2023. Позивач вказує на те, що він не вчиняв будь-яких діянь, які б мали наслідком порушення службової дисципліни. Позивач зазначає, що не зрозуміло яким чином і на яких підставах службове розслідування було розпочато до моменту отримання інформації про подію. З описової частини згаданого наказу вбачається, що суть неналежного виконання службових обов`язків з боку ОСОБА_1 , за яке застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, полягає у тому, що він став учасником кримінального провадження, відомості про яке 19.05.2023 внесені до ЄРДР за №0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України. Позивач посилається також на те, що будь-які пояснення за фактом порушення ним службової дисципліни або вчинення правопорушень не надавав, з матеріалами службового розслідування та його висновками не ознайомлений. Тому зі звільненням не згідний, оскільки на його думку, для цього не було підстав, у зв`язку з чим має місце порушення трудових прав з боку роботодавця у формі незаконного звільнення.

20.09.2023 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позову заперечує повністю. Відзив обґрунтований тим, що в ході службового розслідування установлено, що позивач перебував у закладі громадського харчування «Паго», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, вийшовши на парковку неподалік вказаного закладу, підійшов до автомобіля відкрив передні пасажирські двері автомобіля та спровокував конфліктну ситуацію з двома особами, під час якої здійснив один постріл з травматичної зброї у днище згаданого автомобіля. Водночас, працівниками УГП ГУНП на місці події документально та із застосуванням портативного відео реєстратора опитано учасників події та проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора результат - 1.52 проміле. Таким чином, позивач, порушуючи вимоги частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», став учасником кримінального провадження відомості про яке, внесені до ЄРДР №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції, а також підриває авторитет Національної поліції України в цілому.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити повністю.

У судовому засіданні представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила суд відмовити у задоволенні позову повністю.

ІІ. Рух справи

Ухвалою від 10.07.2023 суддя залишив позовну заяву без руху.

Ухвалою від 05.09.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду й відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 01.11.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд викликав для допиту свідків: старшого інспектора відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області Уніята Романа Романовича, заступника начальника управління- начальника відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 .

Ухвалою від 17.01.2024, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, суд прийняв до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог від 04.12.2023.

Ухвалою від 24.01.2024 суд залишив без розгляду позовну заяву у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу начальника Головного управління Національної поліції у Львівській області №237 о/с від 06.06.2023 Про особовий склад щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 із займаної посади.

Ухвалою від 24.01.2024 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті.

Заходи забезпечення позову або доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.

ІІІ. Фактичні обставини справи

18.05.2023 до ГУНП у Львівській області надійшла інформація про надзвичайну подію за участі оперуповноваженого УКР ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , а саме здійснення ним пострілу із травматичної зброї в сторону автомобіля належного іншій особі. Ураховуючи, що така обставина є підставою для призначення службового розслідування, наказом ГУНП у Львівській області №1736 від 19.05.2023 призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом можливих порушень службової дисципліни, допущених окремими працівниками ГУНП у Львівській області.

18.05.2023 до ГУНП у Львівській області надійшло повідомлення про те, що цього ж дня, на пр. Червоної Калини, 91А у м. Львові оперуповноважений УКР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здійснив постріл по автомобілю марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_2 (ЄО ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП від 18.05.2023 №7110). Виїздом на місце події працівників УГІ ГУНП, зокрема: заступника начальника управління начальника ВСР УГІ ГУНП майора поліції ОСОБА_2 та інспектора ВСР УГІ ГУНП капітана поліції ОСОБА_3 встановлено, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , перебував у закладі громадського харчування «Паго», що розташований за адресою: пр.Червоної Калини, 91 А у м. Львові. Після чого, вийшовши на парковку неподалік вказаного закладу, підійшов до автомобіля марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_2 , відкрив передні пасажирські двері автомобіля та спровокував конфліктну ситуацію з гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , під час якої здійснив один постріл з травматичної зброї ПМ-9мм серії КІТХ-9880 (дозвіл ГУНП у Львівській області №Ж-169 від 03.07.2020 строком до 23.06.2023) у днище згаданого автомобіля.

Працівниками УГП ГУНП на місці події документально та із застосуванням портативного відео реєстратора опитано учасників події та проведено огляд старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер №6810», результат - 1.52 проміле.

На місці події працівниками ТУ ДБР, розташованого у м. Львові вилучено пістолет ПМ, 2 патрони, одну гільзу (з салону автомобіля), один магазин, та вирішувалось питання щодо внесення відомостей до ЄРДР. На момент вказаної події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, без форменого одягу та вогнепальної зброї. Відомості про вказану подію слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові внесено до ЄРДР за №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

У ході службового розслідування відповідач скерував запит керівнику ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, з метою отримання витягу з ЄРДР №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, а також усіх можливих копій документів щодо зазначеної події, котрі можуть мати значення для прийняття об`єктивного рішення у службовому розслідуванні (вих. №506/67/02-2023 від 19.05.2023).

19.05.2023 до УГІ ГУНП надійшла копія витягу з ЄРДР №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

У згаданому витязі зазначено: «...18.05.2023 приблизно о 21:53 у м Львові по пр.Червоної Калини, 91, поблизу кафе-бару "Паго", у салоні автомобіля марки Ауді А6 ВС5141P1, який належить ОСОБА_5 працівник управління карного розшуку ГУНП у Львівській області ОСОБА_1 здійснив постріл із належного йому пристрою для відстрілу гумових куль, внаслідок чого пошкодив підніжний килимок, що знаходився поряд із переднім пасажирським сидінням...»

25.05.2023 затверджено Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП у Львівській області, а саме ОСОБА_1 .

На підставі зібраних у ході проведення службового розслідування матеріалів, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що оперуповноважений відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , порушуючи вимоги частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», став учасником кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000181 від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції, а також підриває авторитет Національної поліції України в цілому.

Зазначеними діями старший лейтенант поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 та забезпечення належного «Про покращення службової дисципліни інформування» та своїх функціональних обов`язків, керуючись пунктом 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, з огляду на що, відповідач застосував до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений статтею 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VII.

Відповідно до наказу відповідача №1839 від 29.05.2023 «Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема вимог частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та своїх функціональних обов`язків, на підставі пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, застосовано до оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення звільнення зі служби в поліції.

Згідно з наказом відповідача №236 о/с від 05.06.2023 оперуповноваженого відділу протидії груповим злочинам та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Наказом відповідача №237 о/с від 06.06.2023 «Про особовий склад» щодо часткової зміни пункту наказу ГУНП від 05.06.2023 №236 о/с про зміну читання підстави звільнення позивача із займаної посади, а саме: «Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 25.05.2023 №1796», слід читати: «Підстава: наказ ГУНП у Львівській області від 29.05.2023 №1839».

Не погоджуючись із звільненням з посади, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

IV. Позиція суду

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Частина друга статті 19 Конституції України від 28.06.1991 №254к/96-ВР визначає обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Указана норма основного закону означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На підставі означає, що суб`єкт владних повноважень: повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

У межах повноважень означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення та вчиняти дії відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

У спосіб означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, враховує, що обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 КАС України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому:

- чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України;

- чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення;

- чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення;

- чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 14.12.2020 по справі №480/1552/19.

Закон України Про Національну поліцію №580-VIII від 02.07.2015 (далі - Закон №580- VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частина перша статті 59 вказаного Закону визначає, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Підстави для припинення служби в поліції визначені статтею 77 Закону №580-VIII. Так, наведеною нормою, серед іншого, передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема:

- у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України (пункт 6 частини 1 статті 77 Закону №580- VIII).

Слід зазначити, що згідно з оскаржуваним наказом відповідача №236 о/с від 05.06.2023 позивача звільнено зі служби з поліції відповідно до Закону №580-VIII за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі Закон №2337 або Статут).

Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини першої статті 1 згаданого Закону за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Стаття 12 Статуту визначає, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Таким чином, наявність у діях (бездіяльності) поліцейського ознак дисциплінарного проступку є підставою для його притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення.

У свою чергу, вичерпний перелік таких стягнень визначено частиною третьою статті 13 Статуту, за змістом якої до поліцейських можуть застосовуватися наступні види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

Резюмуючи дослідження обґрунтованості позовних вимог, суд зазначає про наступне.

Так, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського (частина перша статті 14 Закону №2337).

Відповідно до частини десятої статті 14 згаданого Закону порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

На виконання зазначеного припису наказом МВС України №893 від 07.11.2018 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Частина перша статті 15 Закону №2337 вказує, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

При цьому у відповідності до приписів частини п`ятнадцятої названої статті за результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

За змістом пункту 2 Розділу VI Порядку №893 висновок службового розслідування є підсумковим документом службового розслідування та складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Відповідно до пункту 4 Розділу VI Порядку №893 в описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування:

- обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим;

- посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення;

- пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи;

- пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи;

- документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку;

- обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України;

- причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.

В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.

У свою чергу, згідно з пунктом 5 Розділу VI Порядку №893 у резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються:

- висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування;

- вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку;

- відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством;

- запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.

Абзацами першим та другим пункту 9 Розділу VI аналізованого Порядку передбачено, що висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника. Враховуючи думку членів дисциплінарної комісії та на підставі поданих матеріалів службового розслідування уповноважений керівник може прийняти рішення про накладення на поліцейського іншого виду дисциплінарного стягнення, що відрізняється від запропонованого дисциплінарною комісією.

Системний аналіз викладених нормативних приписів дозволяє суду стверджувати про те, що висновок дисциплінарної комісії є службовим документом, в якому зафіксовані результати підтвердження наявності чи відсутності дисциплінарного проступку у діях поліцейського стосовно якого проводилося службове розслідування.

При цьому відповідний висновок є носієм доказової інформації про виявлені порушення.

Аналізуючи правомірність спірних наказів відповідача щодо звільнення позивача у контексті процедурних порушень, суд звертає увагу на наступні обставини.

Згідно зі статтею 18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає у наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4)подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Пунктом 5 Розділу V Порядку №893 визначено, що письмові клопотання поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, про отримання і долучення до матеріалів службового розслідування документів, отримання додаткових пояснень від інших осіб подаються голові або членам дисциплінарної комісії в межах строку проведення службового розслідування.

Таким чином, подання клопотань та ознайомлення з матеріалами службового розслідування є правом особи.

При цьому суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 06.10.2021 у справі № 200/11250/19-а.

У вимірі спірних правовідносин суд встановив, що висновок службового розслідування, що став підставою для звільнення позивача зі служби в поліції затверджений 25.05.2023.

Між тим, 19.05.2023 позивач відмовився від надання пояснень у межах відповідного службового розслідування. За таких обставин суд висновує про те, що позивач був обізнаний про факт проведення службового розслідування.

Утім, до відповідача із заявою про надання матеріалів службового розслідування позивач звернувся лише 09.06.2023, тобто поза межами строку проведення службового розслідування.

Крім того, необхідно зауважити і те, що ні Закон №2337, ні Порядок №893 не встановлюють обов`язку для дисциплінарної комісії ознайомлювати особу, відносно якої проводиться службове розслідування, з висновком службового розслідування.

Підпунктом 14 пункту 2 Розділу ІІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 встановлено, що голова дисциплінарної комісії після затвердження висновку службового розслідування за письмово оформленим волевиявленням поліцейського, стосовно якого проводилося службове розслідування, забезпечує ознайомлення його із затвердженим висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, з дотриманням вимог законодавства України.

Таким чином, ознайомлення з висновком службового розслідування також є правом особи, реалізація якого залежить від волевиявлення самої особи, а тому не ознайомлення у спірному випадку позивача з висновком службового розслідування не свідчить про порушення відповідачем порядку проведення такого службового розслідування.

Із урахуванням викладеного суд, беручи до уваги обізнаність позивача про факт провадження щодо нього службового розслідування, дійшов висновку, що позивач не був обмежений у праві подати рапорт (клопотання) про ознайомлення з матеріалами та висновком службового розслідування.

За наведених обставин, на переконання суду, посилання позивача на порушення його прав в аналізованій частині не знайшли свого підтвердження.

Щодо аргументів позивача про відсутність фактів порушення ним службової дисципліни, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону №580-VIІІ рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Частина перша статті 17 Закону №580-VIІІ визначає , що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського (пункт 1 частини першої статті 8); професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва (пункт 2 частини першої статті 18); поважати і не порушувати прав і свобод людини (пункт 3 частини першої статті 18).

Частина перша статті 64 Закону №580-VIII визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Аналіз Присяги поліцейського свідчить про те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги.

Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як вчинення поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Суд у цьому контексті враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

Таким чином, інститут Присяги поліцейського вже сам по собі призначений імперативно забезпечити зразкове та бездоганне дотримання публічним службовцем поліцейським закону як у повсякденній службовій, так і позаслужбовій (приватній) діяльності.

При цьому, інститут Присяги поліцейського забезпечує необхідність виконання завдань поліції безперервно та незалежно від дії будь-яких факторів, адже жодних виключень із загального правила законом не передбачено.

Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Абзац 7 пункту 2 розділу ІІ згаданих Правил вказує про те, що під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено перебувати на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння, уживати тютюнові вироби під час безпосереднього виконання службових обов`язків і в невстановленому місці.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий, так і позаслужбовий час.

Суд встановив, що в ході службового розслідування з метою повного та об`єктивного дослідження обставин, які стали підставою його призначення, опитано ОСОБА_5 , який пояснив, що 18.05.2023 він разом із своїм товаришем гр. ОСОБА_4 на автомобілі марки «Ауді А6» близько 21:20 під`їхали до закладу харчування «Паго», що на проспекті Ч.Калини, 91, у м. Львові. Зайшли у вказане кафе та перебували там приблизно 15хв., оскільки очікували замовлену їжу, котру мали на меті забрати із собою. Вийшовши на вулицю, підійшли до зазначеного автомобіля та в цей час до них підійшов невідомий чоловік (позивач), котрий почав сідати у нього. Внаслідок цього у ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та вказаного невідомого чоловіка (позивача) відбувся конфлікт в ході котрого з незрозумілих причин невідомий чоловік (позивач) витягнув предмет схожий на пістолет та здійснив постріл в напрямку підлоги автомобіля з правої пасажирської сторони. Як пізніше ОСОБА_5 стало відомо вказана зброя є пристроєм для відстрілу гумових куль. Також зазначив, що тілесних ушкоджень нікому заподіяно не було, автомобіль отримав незначні пошкодження підніжного килимка.

Також опитано ОСОБА_4 , який пояснив, що 18.05.2023 він разом із своїм товаришем гр. ОСОБА_5 , на автомобілі марки «Ауді А6», котрий належить ОСОБА_5 близько 21:20 під`їхали до закладу харчування «Паго», що на проспекті Ч. Калини, 91, у м. Львові. Зайшли у вказане кафе та перебували там приблизно 15 хв., оскільки очікували замовлену їжу, котру мали на меті забрати із собою. Вийшовши на вулицю, підійшли до вказаного автомобіля та в цей час до них підійшов невідомий чоловік (позивач), котрий почав сідати у нього. Внаслідок цього у ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та вказаного невідомого чоловіка (позивача) відбувся конфлікт в ході котрого з незрозумілих причин невідомий чоловік (позивач) витягнув предмет схожий на пістолет та здійснив постріл в напрямку підлоги автомобіля з правої пасажирської сторони. Після вказаних подій ОСОБА_4 вирішив викликати працівників поліції. Як пізніше йому стало відомо вказана зброя є пристроєм для відстрілу гумових куль. Також зазначив, що тілесних ушкоджень нікому заподіяно не було, автомобіль отримав незначні пошкодження підніжного килимка. Поряд з цим зазначив, що вказаний невідомий чоловік перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Опитаний начальник УКР ГУНП у Львівській області полковник поліції ОСОБА_7 , ГУНП у Львівській області, оскільки у нього у підпорядкуванні знаходиться оперуповноважений відділу протидії груповій злочинності та розкриття злочинів, спрямованих на порушення рівноправності громадян УКР ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_1 .

З 16.11 по 17.12.2022 (наказ ГУНП №3265 від 16.11.2022) та з 18.01. по 18.05.2023 позивач (накази ГУНП №234 від 17.01.2023, №613 від 17.02.2023, №987 від 17.03.2023, №1358 від 18.04.2023) відряджений в підпорядкування до сектору кримінальної поліції ВП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області.

18.05.2023 із повідомлення на « 102», ОСОБА_7 дізнався що цього ж дня о 21:53 за адресою: Сихівський район, м. Львів, проспект Червоної Калини буд., 91А, очевидці чули постріл на стоянці біля кафе-Бару "Паго", поранених немає, ШМД не потрібна. Особа, яка стріляла позивач є працівником поліції управління карного розшуку.

Одразу після отримання такої інформації ОСОБА_7 , здійснив виїзд на місце події, де вже знаходились: патрульна поліція «Омега- 402», СОГ ВП №2 ГУНП, відповідальний по ГУНП, УГІ ГУНП.

Водночас, працівниками УГІ ГУНП на місці події документально із застосуванням портативного відеореєстратору опитано учасників події та проведено огляд позивача на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат - 1.52 проміле.

На момент вказаної події, старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, без форменого одягу та вогнепальної зброї.

19.05.2023 за таким фактом Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у м. Львові, розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України.

Опитана у ході службового розслідування заступник начальника слідчого відділення відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_8 , пояснила, що 18.05.2023 вона згідно з графіком чергувань відповідальних від керівництва відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області на травень 2023 року заступила на чергування. Цього ж дня, на лінію « 102» надійшло повідомлення про стрільбу по пр. Ч.Калини, 91А у м. Львові біля кафе «Паго». По прибутті на місце події було встановлено, що постріл здійснив позивач з травматичної зброї марки ПМ у підніжний килимок пасажирського сидіння транспортного засобу « НОМЕР_3 » за кермом якого знаходився гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_4 . Внаслідок пострілу тілесні ушкодження нікому завдані не були. В подальшому на місце події прибув слідчий ДБР, який проводив слідчі дії.

Опитаний у ході службового розслідування старший слідчий СВ відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_9 пояснив, що 18.05.2023 перебував у складі слідчо-оперативної групи відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня, на лінію « 102» надійшло повідомлення про стрільбу, по пр. Червоної Калини, 91А у м.Львові. Виїхавши на місце події встановлено, що стріляла особа чоловічої статті з травматичної зброї марки ПМ. Учасниками конфлікту були ще двоє осіб чоловічої статті, один з яких був одягнений у військову форму. Як було встановлено, постріл було здійснено у салоні автомобіля марки «Ауді», а саме у підніжний килимок переднього пасажирського сидіння. В подальшому встановлено, що постріл здійснив позивач, який є працівником поліції. Про це повідомлено, чергового підрозділу, який в свою чергу повідомив чергового Територіального управління ДБР. Після цього, на місце події прибули працівники ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, котрі проводили слідчі дії.

Опитаний у ході службового розслідування оперуповноважений СКП відділу поліції №2 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_10 пояснив, що 18.05.2023 перебував в складі слідчо-оперативної групи відділу поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області. Цього ж дня, на лінію « 102» надійшло повідомлення про стрільбу, по пр. Червоної Калини, 91А у м. Львові. Виїхавши на місце події встановлено, що стріляла особа чоловічої статті з травматичної зброї марки ПМ. Учасниками конфлікту були ще двоє осіб чоловічої статті, один з яких був одягнений у військову форму. Як встановлено, постріл було здійснено у салоні автомобіля марки «Ауді» , а саме у підніжний килимок переднього пасажирського сидіння. В подальшому встановлено, що постріл здійснив позивач, який є працівником поліції. Про це повідомлено чергового підрозділу, який в свою чергу повідомив чергового Територіального управління ДБР. Після цього, на місце події прибули працівники ТУ ДБР, розташованого у м. Львові котрі проводили слідчі дії.

Допитані в судовому засіданні свідки старший інспектор відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 та заступник начальника управління- начальник відділу службових розслідувань УГІ ГУНП у Львівській області ОСОБА_2 повністю підтвердили обставини, викладені у висновку службового розслідування.

Суд дослідив відеофрагмент №0000000__0229 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції ОСОБА_12 (початок 22:55, завершення 22:58), який відображає як свідок ОСОБА_4 пояснює обставини події 18.05.2023 за участі ОСОБА_1 ; відеофрагмент №4045137_0233 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції ОСОБА_12 (початок 23:54, завершення - 23:56), який відображає як позивач надає пояснення обставин події 18.05.2023 за його участі та повідомляє, що цього ж дня невідомі особи почали його бити та він застосував спеціальний засіб пістолет для відстрілу гумових куль, здійснивши з нього два постріли. Вказане відбувалося в транспортному засобі особи, котра погодилась підвезти позивача до дому. Після того як старший лейтенант поліції ОСОБА_1 підійшов до автомобіля невідомі особи, котрі там знаходились, спровокували конфлікт та розпочали бійку в результаті якої позивач лежав на землі та його били ногами. На запитання: скільки осіб наносили удари?» повідомити не зміг; відеофрагмент №4 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції ОСОБА_12 (початок - 00:45, завершення 00:48), який відображає як позивачу пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній погоджується та зазначає, що під час проходження огляду перебуває поза службою. Результат проведеного огляду становить 1,52 проміле; відеофрагмент №4054059_0235 з портативного відеореєстратора, використаний капітаном поліції Христиною Олійник (початок - 00:49, завершення 00:52), який відображає як учасникам події Батюку В.3 та ОСОБА_4 пропонується пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на що останні погоджуються. Результат проведеного огляду у ОСОБА_5 становить 0,00 проміле, у ОСОБА_4 0,00 проміле.

Суд також дослідив протокол проходження тесту позивача на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager №6810» результат -1,52 проміле.

Суд відхиляє аргументи позивача щодо відсутності самого факту події, а також нанесення йому тілесних ушкоджень особами ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , оскільки не подано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, на їх обґрунтування.

Не заслуговують на увагу також аргументи позивача про те, що невідомо яким чином і на яких підставах службове розслідування було розпочато до моменту отримання інформації про подію, оскільки підставою для проведення службового розслідування стало отримання відповідачем 18.05.2023 повідомлення про те, що цього ж дня позивач здійснив постріл по автомобілю. Отримання такого повідомлення є достатньою підставою для призначення та проведення службового розслідування відповідно до положень Порядку №893.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

В цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій.

Суд оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що обставини встановлені в ході службового розслідування, повністю підтвердились під час судового розгляду справи.

Щодо аргументів позивача про те, що його притягнуто до дисциплінарної відповідальності лише за те, що він став учасником кримінального провадження, відомості про яке 19.05.2023 внесені до ЄРДР за №0000181 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, та відсутності причетності до його вчинення, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону України №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Таким чином, законодавець розрізняє окремі види юридичної відповідальності поліцейського за вчинення протиправних діянь, зокрема, у розрізі кримінально-правового та дисциплінарно-правового аспектів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що кримінальна відповідальність поліцейського настає у випадках вчинення ним кримінального правопорушення, а порядок застосування такого виду юридичної відповідальності визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Разом з цим, як визначає частина друга статті 19 Закону України №580-VIII, підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Отже, дисциплінарна та кримінальна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини другої статті 1 Дисциплінарного Статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Аналіз службових обов`язків свідчить про підвищені вимоги, які ставляться до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським зазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

На переконання суду, позивач був зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції та призводять до порушення кримінального провадження стосовно поліцейського.

Враховуючи встановлені службовим розслідуванням обставини, суд вважає, що вони в достатній мірі підтверджують факт вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку.

Зважаючи на те, що Закон №580-VIII виокремлює зазначені підстави для звільнення зі служби в поліції, суд звертає увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного.

Отже, такі підстави для звільнення зі службі в поліції як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясувати саме наявність складу дисциплінарного проступку в його діяннях, незалежно від того, яку кримінально-правову кваліфікацію ці ж самі діяння отримали в рамках кримінального провадження та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

Аналіз співвідношення кримінальної та дисциплінарної відповідальності особи свідчить про те, що перша застосовується за діяння, котре є суспільно небезпечним, охоплюється положеннями Кримінального кодексу України, та за яке передбачено найбільш суворий захід державного примусу. На відміну від кримінальної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися в контексті правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі X. v. Austria про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі C. v. the United Kingdom про неприйнятність заяви №11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі Ringvold v. Norway, заява №34964/97).

Отже, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Подібні висновки викладені в рішеннях Верховного Суду від 22.01.2020 у справі №160/1750/19, від 06.02.2020 у справі №300/1406/19, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №901/918/18.

Суд акцентує увагу на тому, що у ході службового розслідування не досліджувалося питання наявності або відсутності вини в діях позивача щодо вчинення кримінального правопорушення, а надавалася правова оцінка виключно обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку, при цьому наявність факту притягнення до кримінальної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує наявність в діях позивача, складу дисциплінарного проступку.

Суд в ході розгляду справи встановив, що позивач порушив вимоги частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції), підпункту 1.1 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», став учасником кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР за від 19.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення №0000181 передбаченого частиною першою статті 296 Кримінального кодексу України, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, а також знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, чим вчинив дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує працівника поліції, а також підриває авторитет Національної поліції України в цілому.

Таким чином, позивача звільнено не за те, що він став учасником кримінального провадження, а саме за дискредитацію звання працівника органів Національної поліції, яка полягає у протиправних, винних діяннях, які здійснені посадовою особою органу поліції у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника поліції та власне органи поліції в цілому.

Суд відхиляє аргументи позивача про те, що в ході службового розслідування необхідно було встановити механізм пострілу і його причину, оскільки такі обставини не мають жодного правового значення для оцінки правомірності оскаржених наказів.

З приводу пропорційності застосовного виду дисциплінарного стягнення суд вказує наступне.

Обрання конкретного виду дисциплінарного випливу здійснюється на розсуд відповідача залежно від конкретних обставин справи та охоплюється його дискреційними повноваженнями.

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейський суд з прав людини сформував позицію, згідно з якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору.

Суд при розгляді справи враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 20.02.2020 у справі №2040/7713/18.

Суд дослідив службову характеристику позивача, надану начальником УКР ГУНП у Львівській області полковником поліції ОСОБА_13 від 22.05.2023, та встановив, що такий за час служби в органах зарекомендував себе з посередньої сторони, не завжди дотримується норм професійної етики, до виконання своїх службових обов`язків ставиться не завжди добросовісно, нормативно-правові акти, які регламентують діяльність поліції знає на посередньому рівні.

Зважаючи на посадове становище позивача, його функціональні обов`язки, характер виконуваних ним завдань, зміст та тяжкість допущеного правопорушення, посередню службову характеристику, суд дійшов висновку, що обраний відповідачем захід дисциплінарного впливу є справедливим та пропорційним.

З огляду на сукупність встановлених фактичних обставин та доказів, поданих на їх обґрунтування, правові норми, які регулюють спірні правовідносини, суд висновує, що звільнення позивача зі служби в Національній поліції України відбулось на підставі та у спосіб, передбачених чинним законодавством.

З урахуванням викладеного суд висновує, що підстави для визнання протиправними та скасування наказів відповідача №1839 о/с від 29.05.2023 Про застосування дисциплінарних стягнень до окремих працівників ГУНП у Львівській області та порушення службової дисципліни та №236 о/с від 05.06.2023 Про особовий склад відсутні.

У зв`язку з тим, що оскаржені накази відповідача є правомірними, правові підстави для задоволення таких похідних позовних вимог як поновлення на посаді, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу відсутні.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

V. Судові витрати.

Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", про стягнення інших судових витрат сторони заяв не подавали, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 243, 244, 245 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Судові витрати між сторонами не розподіляються.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 22 березня 2024 року.

Суддя А.Г. Гулик