Справа № 440/8322/22
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року

м. Київ

справа № 440/8322/22

адміністративне провадження № К/990/32786/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження у суді касаційної інстанції адміністративну справу № 440/8322/22

за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року (суддя Алєксєєва Н.Ю.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року (головуючий суддя - Русанова В.Б., судді: Перцова Т.С., Жигилій С.П.)

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

1. ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (відповідач 2) у якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) - січень 2008 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року, включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо ігнорування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (далі - Порядок №1078) при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року в повному обсязі відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

2. На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що за період служби відповідачі не в повному розмірі нараховували та виплачували йому індексацію грошового забезпечення. Позивач вважає, що указаними діями відповідачі порушили вимоги чинного законодавства та його право на отримання грошового забезпечення у належному розмірі. У зв`язку з цим, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини

3. ОСОБА_1 з 28 квітня 2017 року по 22 березня 2018 року проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , а з 23 березня 2018 року до 27 квітня 2020 року - у військовій частині НОМЕР_2 .

4. Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 27 квітня 2020 року №239 військовослужбовця військової служби за контрактом в Збройних Силах України, старшого солдата ОСОБА_1 , діловода тилу військової частини НОМЕР_2 , звільненого з військової служби у запас наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 11 квітня 2020 року №16-РС за п.п. «а» пунктом 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку із закінченням строку контракту), виключено зі списків особового складу та усіх видів забезпечення.

5. Ураховуючи, що відповідачем не здійснювалося нарахування та виплата індексації грошового забезпечення, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

6. Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_2 .

7. Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку №1078, з урахуванням проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

8. Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції зазначив, що визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу). Вперше така зміна відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та втратила чинність 01 березня 2018 року, у зв`язку із набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМУ №704), якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців. Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що січень 2008 року є базовим місяцем для індексації за період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року.

9. Цей суд (щодо періоду з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року) зазначив, що через підвищення посадових окладів на підставі постанови КМУ № 704, лише у жовтні 2018 року відбулося досягнення порогового значення інфляції у розмірі 103 %, індекс інфляції - опубліковано у листопаді 2018 року, тому право на проведення індексації грошових доходів у військовослужбовців, з урахуванням базового місяця березня 2018 року виникало лише з грудня 2018 року. Водночас, Суд першої інстанції дійшов висновку, що не має підстав для задоволення позову в частині зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2018 року по квітень 2020 року, оскільки позивачу виплачено «поточну» індексацію з урахуванням базового місяця - березень 2018 року.

10. Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 11 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнив частково, скасував указане рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову.

Прийняв в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Визнав протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо неврахування вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

В частині позовних вимог щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 березня 2018 року відмовив.

11. Суд апеляційної інстанції щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 березня 2018 року зазначив, що в цей період позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , отже остання, як особа, яка нараховувала ОСОБА_1 грошове забезпечення, в тому числі й індексацію, є належним відповідачем в цій частині позовних вимог. Проте, вказана особа не була залучена до участі у справі в якості відповідача, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

12. Щодо індексації-різниці грошового забезпечення та суми, яка належить до перерахунку й виплати за період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року суд апеляційної інстанції установив, що у лютому 2018 року грошове забезпечення позивача склало 4 691,40 грн (оклад за звання, за посаду, НВОВЗ, премія), а у березні 2018 року - 7 575,24 грн (оклад за звання, за посаду, НВОВЗ, премія). Таким чином, дохід ОСОБА_1 у березні 2018 року підвищився на 2 883,84 грн (7 575,24 грн - 4 691,40 грн). Враховуючи, що сума можливої індексації, яка складає 4 463,15 грн є більшою за розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (2 883,84 грн), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання індексації грошового забезпечення в сумі 1 579,31 грн щомісячно за вищезазначений період, проте таких дій відповідач (військова частина НОМЕР_2 ) не вчинив.

13. Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що належним відповідачем у справі та органом який зобов`язаний провести нарахування та виплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 є військова частина НОМЕР_2 (яка знаходиться на повному фінансово-господарському забезпеченні військової частини НОМЕР_1 та входить до її складу), оскільки ОСОБА_1 у цьому органі проходив службу і вона нараховувала йому грошове забезпечення.

14. Суд апеляційної інстанції відхилив посилання скаржника на власний розрахунок сум індексації зазначивши, що такий розрахунок є суб`єктивним баченням позивача.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції. Позиція інших учасників справи

15. Не погодившись із таким рішеннями судів попередніх інстанції представник позивача подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

16. Як на підставу оскарження судових рішень скаржник послався на пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), що в оскаржуваному судовому рішенні суд апеляційної інстанції застосовав норму матеріального права, а саме абзаци 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 - без урахування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 та ін, аналогічних їй.

17. Скаржник вважає, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з численними порушеннями норм матеріального та процесуального права, а саме:

- щодо зміни належного відповідача - військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) на, неналежного відповідача - військову частину НОМЕР_2 ;

- щодо відмови у нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення за двадцять два дні в період з 01 по 22 березня 2018 року;

- щодо визначення розміру підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року та в подальшому розміру індексації (індексації - різниці), яка належить до виплати у період з березня 2018 року до дня звільнення відповідно до норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.

18. За твердженнями скаржника, суд апеляційної інстанції в порушення абзацу 5 пункту 5 Порядку №1078 не взяв до уваги усі складові грошового забезпечення позивача (повного, фактичного), які носять щомісячний характер у зв`язку з чим не вірно визначив розмір підвищення грошового доходу позивача та в подальшому розмір індексації яка належить до виплати у період з березня 2018 року. За розрахунками позивача розмір «індексації - різниці» грошового забезпечення склав - 4 394,02 грн, а не 1 579,31 грн, як визначив суд апеляційної інстанції.

19. Сторона позивача підкреслює, що судом апеляційної інстанції, було безпідставно позбавлено позивача у виплаті індексації у період з 01 по 22 березня 2018 року з тих підстав, що в цей період позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка не залучена до участі у справі в якості відповідача. Суд апеляційної інстанції проігнорував, що військова частина НОМЕР_1 є військовою частиною польова пошта НОМЕР_3 , яка переведена на воєнний стан та має один і той самий унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України, . Тобто по суті це є одна і та сама частина. Крім того суди обох інстанцій не взяли до уваги те, що військова частина НОМЕР_1 проводила нарахування та виплату грошового забезпечення позивачу як до 22 березня 2018 року так і після.

20. Верховний Суд ухвалою від 05 жовтня 2023 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

21. Секретарем судового засідання 06 жовтня 2023 року на адреси військових частин НОМЕР_1 , НОМЕР_2 направлено копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі № 440/8322/22 та копію касаційної скарги.

22. Цього ж дня ухвала Верховного Суду від 05 жовтня 2023 року про відкриття касаційного провадження у справі № 440/8322/22 оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reestr.court.gov.ua/Review/113967093).

23. Повторно 18 жовтня 2023 року на адресу військової частини НОМЕР_1 направлено копію ухвали про відкриття касаційного провадження та копію касаційної скарги.

24. Також на електронні адреси Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 надіслано електронний примірник вищезгаданих документів.

25. Копії ухвали про відкриття касаційного провадження та касаційної скарги з доданими до неї матеріалами було надіслано на адресу Військової частини НОМЕР_1 втретє. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштове відправлення 978 отримано відповідачем особисто 11 березня 2024 року.

26. Таким чином, Верховним Судом вжито усіх можливих заходів з метою вручення відповідачам ухвали про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 у справі № 440/8322/22.

27. Правом подати відзив на касаційну скаргу відповідачі не скористалися, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку.

28. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М. від 28 лютого 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Позиція Верховного Суду

Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається, та аргументів учасників справи

29. За правилами частин першої та другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. При цьому, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

30. Спір у цій справі виник у зв`язку із ненарахуванням та невиплатою військовою частиною у період з 28 квітня 2017 року по 28 лютого 2018 року позивачу (військовослужбовцю) індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця - січень 2008 року (як початкового для обчислення індексу споживчих цін) та за період з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року індексації-різниці відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078.

31. Судові рішення у цій справі оскаржуються позивачем у частинах: щодо невірного визначення належного відповідача, ненарахування і невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 по 22 березня 2018 року та неправильного визначення розміру підвищення грошового доходу.

32. В іншій частині позовних вимог касаційна скарга доводів незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями не містить.

33. Касаційне провадження у цій справі відкрите на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, відповідно до якого підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

34. Згідно із доводами касаційної скарги в оскаржуваних рішеннях суди застосували положення абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 без урахування висновку Верховного Суду щодо їх застосування у подібних правовідносинах, викладеного у постанові від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21. Також судом проігноровано висновок, викладений у цій ж постанові щодо необхідності визначення у судовому рішенні загальної (конкретної) суми індексації належної до виплати.

35. Надаючи оцінку вказаним доводам, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає, наступне.

36. Після відкриття касаційного провадження у цій справі Верховний Суд вже сформував правовий висновок у подібних правовідносинах щодо застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 у подібних правовідносинах, викладений у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі № 420/6982/21, від 19 квітня 2023 року у справі № 380/10594/21 та багатьох інш.

37. Практика Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи. Колегія суддів не бачить підстав для відступу від цих висновків, уважає їх застосовними до обставин цієї справи і надалі зауважує таке.

38. Право на «індексацію-різницю» та методика її розрахунку найбільш повно досліджені Верховним Судом у постановах: від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21, від 06 липня 2023 року у справі №560/6682/22.

39. Їх суть зведена до наступного.

40. Щодо «фіксованої» суми індексації, то у період існування спірних правовідносин (з 01 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року) Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містили. Вказаний термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації. Проте, Постановою № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01 грудня 2015 року у ньому, як і в цілому Порядку №1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

41. Між тим, з 01 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації - різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

42. Абзаци 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078 у редакціях, які застосовувалися з 01 грудня 2015 року до 01 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру (абзац 5).

43. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації - різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

44. Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 дає підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

45. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 (з урахуванням ухвали від 30 березня 2023 року про виправлення описки), від 29 березня 2023 року у справі №380/5493/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 12 квітня 2023 року у справі № 420/6982/21 з подібними правовідносинами, з урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності Постанова №704, та з огляду на правила пунктів 5, 102 Порядку № 1078 березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

46. З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 військовослужбовець має право на отримання суми індексації - різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року. Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

47. У цих справах Верховний Суд внаслідок системного і цільового способу тлумачення абзаців 3, 4 Порядку № 1078 дійшов висновку, що у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу військовослужбовця відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання індексації - різниці, а якщо так, то у якій сумі.

48. Верховний Суд також наголосив, що ураховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації - різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

49. Для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, Верховний Суд зазначив, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивачки у березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивачки в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

50. Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення у лютому 2018 року.

51. В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

52. Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

53. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачці індексації - різниці до чергового підвищення тарифних ставок (посадових окладів) або до дати звільнення зі служби.

54. Як уже зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума індексації - різниці у березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).

55. Суд апеляційної інстанції у своїй постанові встановив, що у лютому 2018 році грошове забезпечення позивача склало 4 691,40 грн (оклад за звання, за посаду, НВОВЗ, премія), а у березні 2018 року - 7 575,24 грн (оклад за звання, за посаду, НВОВЗ, премія), що підтверджується картками особового рахунку.

56. Таким чином, дохід ОСОБА_1 у березні 2018 року підвищився на 2 883,84 грн (7 575,24 грн - 4 691,40 грн).

57. Враховуючи, що сума можливої індексації, яка складає 4 463,15 грн є більшою за розмір підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 року (2 883,84 грн), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач має право на отримання індексації грошового забезпечення в сумі 1 579,31 грн щомісячно за період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року включно.

58. Разом із тим, судом апеляційної інстанції не наведено мотивів якими він керувався визначаючи, які саме складові грошового забезпечення він уважав за необхідне включити до обрахунку суми грошового забезпечення в березні 2018 року та суми грошового забезпечення у лютому 2018 року, тобто які із них судом визначено як постійні (сталі), а які із них мають разовий характер в розумінні положень статті 9 Закону № 2011-XII та Постанови № 704.

59. Так, окрім зазначення самої суми (1579,31 грн) на яку, як уважав суд апеляційної інстанції, збільшилося грошове забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні із лютим 2018 року, аналізу цих виплат в розрізі кожної із складових з урахуванням їх характеру, визначеного нормативно-правовими актами на підставі яких здійснюється відповідна виплата, судом не здійснено, як і не наведено самого розрахунку суми збільшення грошового забезпечення.

60. Без з`ясування цих обставин висновки суду апеляційної інстанції про такий розмір індексації-різниці за період з 23 березня 2018 року по 27 квітня 2020 року не можуть вважатися обґрунтованими.

61. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 березня 2018 року та щодо належного відповідача, колегія суддів виходить з наступного.

62. Суд апеляційної інстанції щодо індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 22 березня 2018 року зазначив, що в цей період позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , отже остання, як особа, яка нараховувала ОСОБА_1 грошове забезпечення, в тому числі й індексацію, є належним відповідачем в цій частині позовних вимог. Проте, вказана особа не була залучена до участі у справі в якості відповідача, а тому немає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

63. Визначення відповідачів, предмета і підстав заявленого позову є правом позивача. Натомість, з`ясування складу учасників судового процесу, встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності є процесуальним обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте, під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

64. За заявою відповідача 1 Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 30 листопада 2022 року залучив до участі у справі в якості другого відповідача військову частину НОМЕР_2 .

64. Здійснивши касаційний перегляд даної справи колегія суддів констатує, що судом першої інстанції не в повній мірі було дотримано норми процесуального права під час визначення складу учасників процесу, залучення співвідповідачів та уточнення позовних вимог, а суд апеляційної інстанції, встановивши в цій справі неповний склад учасників процесу, був позбавлений процесуальної можливості залучити співвідповідача.

65. Незважаючи на викладене, колегія суддів КАС ВС вважає, що суд першої інстанції, володіючи відповідними повноваженнями, не з`ясував, хто є належним відповідачем (відповідачами) у справі, та, при наявності у справі відповідних доказів, не вирішив питання про залучення до участі у справі належних співвідповідачів, що мало наслідком розгляд справи за неповного складу учасників судового процесу.

66. Отже, порушення процесу призвело до незалучення судом першої інстанції одного з належних відповідачів у справі, а суд апеляційної інстанції позбавлений можливості виправити допущене порушення. Разом з тим, означені рішення не можуть залишатися в силі з огляду на встановлену обґрунтованість підстав касаційного оскарження та завдання адміністративного суду, визначене статтею 2 КАС України.

67. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суди попередніх інстанцій не з`ясували належних відповідачів у розрізі періодів проходження служби та не встановили хто має відповідати за позовом ОСОБА_1 .

68. Беручи до уваги наведене, аргументи, викладені у касаційній скарзі які слугували підставами для касаційного оскарження оскаржуваних судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, знайшли своє підтвердження.

69. У свою чергу, суд касаційної інстанції відповідно до частини другої статті 341 КАС України позбавлений можливості перевірити правильність висновків судів у цій частині.

70. Відповідно до частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.

71. Згідно із частиною четвертою зазначеної статті справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

72. За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню

Висновки щодо розподілу судових витрат

73. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2023 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року скасувати, а справу № 440/8322/22 направити на новий розгляд до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

СуддіВ.М. Соколов Л.О. Єресько А.Г. Загороднюк