Справа № 320/14817/23
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудіна С.О., розглянувши у порядку письмового провадження заяву адвоката Залізняка Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку Укргазбанк до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та зобов`язання вчинити певні дії,
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк Укргазбанк з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:
- №247/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "Р", яким ПАТ АБ Укргазбанк збільшено податкове зобов`язання з ПДВ на суму 6 384 625,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 596 156,25 грн.;
- №248/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "ПН", яким до ПАТ АБ Укргазбанк застосовано штрафну санкцію у розмірі 38 550,62 грн. у зв`язку з відсутністю реєстрації податкових накладних;
- №249/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "Н", яким до ПАТ АБ Укргазбанк застосовано штрафну санкцію у розмірі 237,59 грн. у зв`язку з несвоєчасною реєстрацією податкових накладних;
- №250/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "Р", яким ПАТ АБ Укргазбанк збільшено податкове зобов`язання з податку на прибуток на суму 2 861 602,00 грн. та застосовано штрафну санкцію у розмірі 715 400,50 грн.;
- №251/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "ПС", яким до ПАТ АБ Укргазбанк застосовано штрафну санкцію у розмірі 1 020,00 грн. у зв`язку з поданням податкового розрахунку за формою №1-ДФ з порушенням встановлених строків з недостовірними відомостями;
- №252/Ж10/31-00-07-03-01-20 від 02.02.2023 форма "П", яким ПАТ АБ Укргазбанк зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 270 153 291,00 грн.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31.01.2024 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків від 02.02.2023 №247/Ж10/31-00-07-03-01-20, від 02.02.2023 №248/Ж10/31-00-07-03-01-20, від 02.02.2023 №249/Ж10/31-00-07-03-01-20, від 02.02.2023 №250/Ж10/31-00-07-03-01-20, від 02.02.2023 №251/Ж10/1-00-07-03-01-20 та від 02.02.2023 №252/Ж10/31-00-07-03-01-20.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (ідентифікаційний код 23697280, місцезнаходження: 03087, м.Київ, вул.Єреванська, буд.1) судовий збір у розмірі 26840,00 грн. (двадцять шість тисяч вісімсот сорок грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (ідентифікаційний код 44082145, місцезнаходження: 02068, м.Київ, вул.Кошиця, буд.3).

22.02.2024 на адресу суду від представника позивача, адвоката Залізняка Івана Івановича, надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. та витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, у розмірі 17 274,00 грн.

Розглядаючи та вирішуючи по суті вказану заяву, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оскільки судове рішення у даній справі було ухвалено у порядку письмового провадження, додаткове рішення суд вважає за можливе також ухвалити у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Як вбачається з пункту 1 частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

З наведеної норми вбачається, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Отже, розподілу підлягає навіть кредиторська заборгованість позивача перед адвокатом зі сплати витрат на професійну правничу допомогу, надання якої підтверджується відповідними доказами.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 85211544) та постанові від 20.12.2019 у справі №903/125/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504028).

Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною шостою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі №810/4749/15 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 76397938).

При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява №34884/97, п.30).

У пункті 269 рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Водночас, надання такої оцінки можливо, виходячи з аналізу частини шостої статті 134 КАС України, виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про зменшення розміру витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.12.2019 у справі №520/1849/19 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 86504176).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05.07.2012 №5076-VI (далі Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п.9 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону №5076).

Статтею 19 Закону №5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до статті 30 Закону №5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Судом встановлено, що 24.10.2022 між Адвокатським об`єднанням "Арцінгер" (Адвокатське об`єднання) та Публічним акціонерним товариством "Укргазбанк" (Клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язалося надати правову допомогу, адвокатські послуги та виконати роботи в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 2.1 договору адвокатське об`єднання бере на себе обов`язок представництва та захисту прав, свобод, інтересів клієнта у всіх без виключення кримінальних та інших будь-яких провадженнях/справах тощо, надавати інші види правової допомоги, у всіх без виключення судах України, у тому числі, з правом подачі позову.

Згідно з пунктом 4.1 договору розмір винагороди адвокатського об`єднання, статус сторін як платників податків та порядок розрахунків за надані послуги та виконані роботи визначається додатковим договором, який підписується сторонами, є конфіденційним і не підлягає розголошенню без спільної згоди сторін.

23.02.2023 між сторонами було підписано Додатковий договір №2, пунктом 1.1 якого сторони дійшли згоди доповнити розділ 1 "Предмет договору" Договору пунктами 1.3 та 1.4 у наступній редакції:

"Сторони погодили надання Адвокатським об?єднанням правової допомоги у ході адміністративного та судового оскарження, отриманих від Центрального міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, податкових повідомлень-рішень від 02.02.2023 №247/Ж10/31-00-07-03-01-20, №248/Ж 10/31-00-07-03-01-20, №249/Ж 10/31-00-07-03-01-20, №250/Ж10/31-00-07-03-01-20, №251/Ж 10/31-00-07-03-01-20, №252/10/31-00-07-03-01-20, у тому числі:

- представництво клієнта під час адміністративного оскарження у Державний податковій службі України, що включає, зокрема, але не виключно, аналіз акту податкової перевірки від 20.01.2023 №169/Ж5/31-00-07-03-01-15/23697280, підготовку скарги на податкові повідомлення-рішення на основі матеріалів, наданих клієнтом, та її подання до ДПС України, участь у публічному розгляді скарги у ДІС України, підготовку та подання інших необхідних процесуальних документів, інші супутні юридичні послуги;

- представництво клієнта в суді першої інстанції, що включає, зокрема, але не виключно, підготовку позовної заяви та подання її до суду, підготовку та подання доказів, участь у судових засіданнях у справі, підготовку та подання відповіді на відзив та інших необхідних процесуальних документів, інші супутні юридичні послуги.

1.4. Сторони погодили надання адвокатським об?єднанням правової допомоги щодо представництва та захисту прав, свобод, інтересів клієнта та його працівників, які потребують правової допомоги в межах кримінальних проваджень, пов?язаних із виконанням працівниками клієнта їхніх посадових/службових обов?язків в Банку (далі - Працівники), що включає в себе:

- представництво у всіх без виключення кримінальних та інших будь-яких провадженнях/справах тощо, надання інших видів правової допомоги, у всіх без виключення: судах України (у тому числі утворених після підписання договору), іноземної та міжнародної юрисдикції, у тому числі з правом розгляду від імені Працівників звернень/клопотань, подачі заяв/звернень, клопотань, скарг, повідомлень, заперечень, позову, від них повністю або частково, визнання позову, укладення мирової угоди, апеляційних та касаційних скарг тощо; правоохоронних та інших державних і міжнародних органах, установах (у тому числі утворених після підписання Договору), перед фізичними особами, юридичними особами будь-якої форми власності, органах місцевого самоврядування з усіх питань, що стосуються працівників.

Позивачем додано до матеріалів справи:

- звіт погодинної роботи юристів на суму 795 446,86 грн.;

- звіт погодинної роботи юристів на суму 367 965,82 грн.;

- звіт погодинної роботи юристів на суму 286 753,61 грн.;

- рахунки-фактури від 30.03.2023 №3308/02-1 на суму 795 446,86 грн., від 10.07.2023 №3308/02-3 на суму 367 965,82 грн. та від 23.11.2023 №3308/02-4 на суму 286 753,61 грн.;

- акт про надання юридично-консультаційних послуг від 10.07.2023 на суму 367 965,82 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що ним понесені витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 450 166,29 грн., проте він вважає за необхідне заявити до відшкодування 250 000,00 грн., що відповідає заявленому раніше попередньому розрахунку витрат.

Відповідач надав заперечення щодо заяви про ухвалення додаткового рішення, у яких зазначив, що заявлена позивачем сума витрат на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. є надмірною та такою, що не відповідає складності справи.

Верховний Суд у постанові від 04.06.2021 у справі №380/887/20 дійшов висновку про те, що судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд зазначає, що позивач в якості доказу надання йому послуг правничої допомоги адвокатським об`єднанням долучив до матеріалів справи: рахунки-фактури від 30.03.2023 №3308/02-1 на суму 795 446,86 грн., від 10.07.2023 №3308/02-3 на суму 367 965,82 грн. та від 23.11.2023 №3308/02-4 на суму 286 753,61 грн., що в цілому становить 1 450 166,29 грн., а також звіти погодинної роботи юристів на таку ж суму та акт про надання юридично-консультаційних послуг від 10.07.2023 на суму 367 965,82 грн.

Натомість, у заяві про ухвалення додаткового рішення позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що позивач у вказаній заяві конкретно не вказує, за які саме види послуг з тих, які перераховані у вказаних звітах та в акті про надання юридично-консультаційних послуг, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн., зокрема, з чого саме складається дана вартість (з яких складових: вид робіт (послуг), їх вартість та тривалість тощо).

При цьому, суд звертає увагу на те, що зміст вказаних звітів та акта унеможливлюють визначення судом переліку наданих послуг, як відповідають заявленій позивачем до стягнення сумі саме у розмірі 250000,00 грн. та їх виокремлення із загальної суми витрат на правничу допомогу, вказаних по вищезазначеним документам (1 450 166,29 грн.), що ставить під сумнів дотримання позивачем критерію об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката та унеможливлює здійснення судом перевірки такої об`єктивності.

Суд зазначає, що зі звітів погодинної роботи юристів та акта про надання юридично-консультаційних послуг вбачається, що до їх складу увійшли такі послуги, як, наприклад, пошук та аналіз законодавства, роз`яснень та судової практики тощо.

Суд вважає, що такі дії представників не відповідають ознакам неминучості їх понесення, оскільки, по-перше, представником позивача до складу витрат включена вартість інших дій, які фактично охоплюють необхідність таких підготовчих дій, зокрема, послуги з підготовки та подання до суду позовної заяви та відповідного пакету документів тощо.

Верховний Суд у пунктах 48-49 додаткової постанови від 08.04.2021 у справі № 922/2321/20 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 96172760) виклав правовий висновок, за яким зазначені окремо у Акті надання правової допомоги послуги адвоката зі здійснення аналізу нормативного матеріалу, консультації, пошук і вивчення судової практики в аналогічних справах, публікацій науковців, коментарів спеціалістів охоплюються послугою зі здійснення підготовки відзивів на касаційні скарги; правова позиція боржника викладена у відзивах на касаційні скарги вже була сформована до касаційного розгляду справи, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин не надано та з матеріалів справи не вбачається.

Суд вважає, що цей правовий висновок у повній мірі застосовний до цієї справи, з огляду на що вищевказані послуги, надані адвокатом, не відповідають критерію неминучості, охоплені за свою суттю іншою послугою, а тому не підлягають розподілу.

Крім того, що вартості наданих послуг також включені такі складові як вартість проведення зустрічей, нарад, внутрішніх дзвінків, обговорення адміністративної справи, комунікації в телефонному режимі з секретарем судді, редагування заяв свідків тощо, без розкриття змісту цих процесуальних дій та їх прямого зв`язку з розглядом справи, через призму неминучості їх понесення.

Натомість, суд зазначає, що виокремити вартість вищевказаних складових суд позбавлений можливості, позаяк позивачем заявлено до відшкодування вартість правничих послуг на суму 250 000,00 грн., проте не зазначено, які самі послуги включені до їх складу.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд враховує правовий висновок, що викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 107706741), в якій також зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 250 000 грн. не підлягає відшкодуванню, з огляду на недоведеність позивачем його розміру та складових, і, як наслідок неможливість здійснення судом перевірки обґрунтованості таких послуг через критерій неминучості, запроваджений Європейським судом з прав людини у численних його рішеннях.

Щодо заявлених позивачем до стягнення витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, у розмірі 17 274,00 грн., суд зазначає.

Відповідно до частини першої та другої статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Особа, яка не є учасником судового процесу, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням доказу на вимогу суду, вчиненням інших процесуальних дій.

У заяві про ухвалення додаткового рішення позивач зазначив, що загальний розмір витрат позивача на друк позовної заяви та додатків до неї становить 77 216,68 грн., а сума заявлених до стягнення витрат з відповідача становить 17 274,00 грн., що відповідає вартості картриджів для друку.

На підтвердження понесення вказаних витрат позивач долучив довідку від 24.04.2023 №117/14730/2023.

Дослідивши зміст вказаної довідки, суд зазначає, що у вказаному документі зазначені лише номери заявок на надання послуги, зміст заявок, дати та адреси надання послуг, найменування друкованих пристроїв, кількість використаних картриджів та загальна вартість послуг з друку,

Проте, суд зазначає, що зі змісту вказаної довідки неможливо встановити, що зазначені у ній послуги надані саме для друку матеріалів позовної заяви у даній справі.

Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження фактичного понесення витрат на оплати вартості таких послуг (договори, накладні, акти приймання-передачі, квитанції, платіжні доручення тощо).

З огляду на вказані обставини, суд вважає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат не підтверджується належним чином, а тому не підлягає стягненню.

Таким чином, у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. та витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, у розмірі 17 274,00 грн., слід відмовити.

Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 року у справі №640/6209/19 зазначив, що додаткове рішення у справі після його ухвалення стає невід`ємною частиною основного рішення по суті позовних вимог, отже, незалежно від результату вирішення ним передбачених частиною першою статті 252 КАС України вимог або питань, процесуальна форма його викладення та порядок його оскарження є таким, що і для основного рішення у справі. Означені у частині першій статті 252 КАС України питання не можуть вирішуватись по суті шляхом постановлення ухвали про відмову в ухваленні додаткового судового рішення. Така ухвала постановляється виключно у випадку відсутності передбачених законом підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне постановити додаткове рішення про відмову у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. та витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, у розмірі 17 274,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132,139, 143, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 адвоката Залізняка про стягнення з Центрального міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку Укргазбанк витрат на правничу допомогу у розмірі 250 000,00 грн. та витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, у розмірі 17 274,00 грн.

2. Копію ухвали суду надіслати (вручити, надати) учасникам справи (їх представникам), зокрема, шляхом направлення тексту ухвали електронною поштою, факсимільним повідомленням (факсом, телефаксом), телефонограмою.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини додаткового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Суддя Дудін С.О.