Справа № 300/180/24
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" березня 2024 р. справа № 300/180/24
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Чуприна О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання прийняти рішення, яким надати відстрочку від мобілізації, -
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, тренер-викладач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович (надалі по тексту також - представник позивача, адвокат, ОСОБА_2 ), звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі по тексту також відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання прийняти рішення, яким надати відстрочку від мобілізації.
Підставою звернення ОСОБА_1 з вказаним адміністративним позовом є не надання відстрочки позивачу від мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 працює на посаді тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву (надалі по тексту також ІНФОРМАЦІЯ_5 ) і має право на відстрочку від мобілізації. З 01.11.2023 позивач перебуває на обліку в 4 відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі по тексту також ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та 13.11.2023 звернувся до відповідача із заявою про надання ОСОБА_1 відстрочки від мобілізації на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 за №3543-XII (надалі по тексту також Закон №3543-XII). Втім, відповідач листом від 19.12.2023 за №3/2203 повідомив позивача про відсутність у останнього права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_5 є позашкільним закладом спортивного профілю.
Просить задоволити позовні вимоги, шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від мобілізації на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.01.2024 позовну заяву залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків (а.с.33). Клопотанням від 14.01.2024 представник позивача усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом (а.с.36-65).
Представником позивача 17.01.2024 подано суду заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що предметом оскарження є відмова ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від мобілізації за абзацом 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII. Відповідно, на переконання позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду в майбутньому, а також поновлення його порушених прав, оскільки за наслідком прийняття 08.01.2024 протиправного розпорядження, ОСОБА_1 зобов`язаний 22.01.2024 прибути до відповідача та може бути призваний на військову службу по мобілізації, так як ІНФОРМАЦІЯ_4 не визнає право позивача на відстрочку (а.с.66-74).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 18.01.2024 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 17.01.2024, в інтересах якого діє адвокат Окуневич Михайло Валентинович, про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти будь-які дії (виносити розпорядження, накази, тощо) відносно ОСОБА_1 щодо призову на військову службу по мобілізації до набрання законної сили судового рішення у справі №300/180/24 (а.с.76-78).
Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 18.01.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання і повідомлення (виклику) сторін за наявними матеріалами (а.с.80).
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву. Так, на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.01.2024 за №1/302, реєстрацію якого із відповідними письмовими доказами здійснено в суді 29.01.2024 за вх.№3018/24 (а.с.91-121). Свої заперечення обґрунтовує неможливістю застосування до спірних правовідносин абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII, оскільки позивачем не надано документів, які б підтверджували педагогічну роботу останнього в закладах професійної (професійно-технічної) освіти чи закладі середньої освіти. Натомість, ОСОБА_1 працює в позашкільному навчальному закладі спортивного профілю. Відповідач стверджує, що чинною редакцією Закону №3543-XII не охоплюються педагогічні працівники закладів дошкільної та позашкільної освіти. На переконання ІНФОРМАЦІЯ_3 , позивач не має права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII. Просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позов, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 з 01.09.1997 по теперішній час працює в Рогатинській спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву на посаді тренера-викладача з кульової стрільби, вказана обставина підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.1997 та наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.09.1997 за №362 (а.с.37, 57-63).
Тижневе навантаження позивача на посаді тренера-викладача з кульової стрільби в ІНФОРМАЦІЯ_7 складає 36 годин (1,5 ставки), свідченням чого є довідка відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 22.01.2023 за №08/15.01-15 та довідка ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.11.2023 за №788 (а.с.15-16).
Згідно вчиненого запису у військовому квитку серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 17.12.2007 по 01.11.2023 перебував на військовому обліку в Управлінні служби безпеки України в Івано-Франківській області. Як свідчить запис в розділі 12 на сторінці 9 вказаного військового квитка: "Військове звання позивача - капітан, присвоєне наказом СБУ від 18.03.2008 за №345-ос" (а.с.11-12).
Відповідно до диплому серії ЛЕ ВЕ №011890 позивачу 27.06.1997 присвоєно кваліфікацію спеціаліста викладач фізичного виховання і спорту (а.с.25).
Національний університет фізичного виховання і спорту України Міністерства освіти і науки України видав ОСОБА_1 свідоцтво про підвищення кваліфікації №02928433/292-23 від 19.10.2023 про те, що останній в період з 26.09.2023 по 19.10.2023 підвищував кваліфікацію в центрі підвищення кваліфікації та перепідготовки НУФВСУ за програмою тренерів (тренерів-викладачів) вищої категорії (а.с.24).
Наказом від 30.11.2023 за №614 позивачу присвоєну вищу кваліфікаційну категорію з стрільби кульової, яка діє до 29.11.2027, свідченням чого є довідка №127 видана Управлінням спорту та молодіжної політики Івано-Франківської обласної державної адміністрації (а.с.26).
ОСОБА_1 13.11.2023 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою, в якій повідомив про неможливість прибути 14.11.2023 на 11:00 годину за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з перебуванням на роботі з повним тижневим навантаженням в Рогатинській СДЮСШОР.
Також у заяві позивач просив надати відстрочку від мобілізації на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII, як викладачу загальної середньої освіти, який працює на 1,5 ставки. До вказаної заяви долучив копію довідки відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 22.01.2023 за №08/15.01-15, копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.11.2023 за №788, копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, копію витягу із Статуту від 24.12.2020 за №293 (а.с.14).
За результатами розгляду заяви позивача від 13.11.2023 ІНФОРМАЦІЯ_4 складено лист від 19.12.2023 за №3/2203, у якому повідомлено ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" право на відстрочку мають наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови, що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки. Рогатинська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа олімпійського резерву є позашкільним навчальним закладом спортивного профілю, відтак право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період у останнього відсутнє (а.с.27).
Вважаючи протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_2 у наданні ОСОБА_1 відстрочки від мобілізації на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся з цим позовом до суду. Просив зобов`язавши ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від мобілізації на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII до виникнення обставин, з якими закон пов`язує виникнення, зміну чи припинення спірних правовідносин.
Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини 1 і 2 статті 2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами (частина 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ).
Згідно із частиною 9 статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;
призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
ОСОБА_1 має військове звання капітан присвоєне "наказом СБУ від 18.03.2008 за №345-ос" і перебуває у запасі, вказана обставина підтверджується записом у військовому квитку серії НОМЕР_2 та наявною в матеріалах справи копією розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 від 08.01.2024 за №4/100, в тому числі не заперечується сторонами (а.с.11, 70).
Наведені вище обставини свідчать про те, що позивач є військовозобов`язаним в розумінні частини 9 статті 1 Закону №2232-XII.
У статті 1 Закону України "Про оборону України" від 06.12.1991 за №1932-XII (надалі по тексту також - Закон №1932-XII) визначено терміни "особливий період" і "воєнний стан".
Так, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
Серед видів військової служби, згідно частини 6 статті 2 Закону №2232-ХІІ, поряд з іншими розрізняють військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
За змістом частини 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Нормативно-правовим актом, який встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів, є Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 за №3543-XII.
Частина 1 Закону 3543-XII встановлює, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.
Бронювання військовозобов`язаних, які перебувають у запасі, здійснюється в мирний та у воєнний час з метою забезпечення функціонування органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ і організацій в особливий період (стаття 22 Закону 3543-XII).
Повертаючись до фактичних обставин цієї справи, суд вказує на відсутність в матеріалах адміністративної справи №300/180/24 доказів на підтвердження факту бронювання ОСОБА_1 на період мобілізації, у спосіб визначений Порядком бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2021 за №76.
Вище по тексту судового рішення встановлено, що позивач є військовозобов`язаним та перебуває в запасі.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Приписами частини 2 статті 4 Закону №3543-XII встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
У відповідності до частин 5 та 6 статті 4 Закону №3543-XII вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через засоби масової інформації.
Статтею 22 Закону №3543-XII встановлені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Так, згідно абзацу 1 частини 1 вищевказаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.
Під час мобілізації громадяни на виконання положень частини 3 статті 22 Закону №3543-XII зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (частина 5 статті 22 Закону №3543-XII).
Відповідно до пунктів 1, 8, 9, 11 "Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 за №154 (надалі по тексту також Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (надалі по тексту також - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (надалі по тексту також - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (надалі по тексту також - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, крім іншого: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, крім іншого: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.
Зважаючи на зазначені норми, суд звертає увагу на те, що ведення військового обліку, в тому числі, шляхом внесення змін до облікових даних, та як наслідок оформлення та видання військово-облікових документів призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, - є обов`язком відповідача.
З урахуванням зазначеного вище правового регулювання, ІНФОРМАЦІЯ_4 , як суб`єкт владних повноважень до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від ОСОБА_1 заяви та документів, які підтверджують наявність підстав для надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розглянув порушене позивачем питання, за результатами якого складено лист від 19.12.2023 за №3/2203.
Статтею 23 Закону 3543-XII передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
Частина 1 вказаної статті визначає випадки, за яких не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані.
Зокрема, відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані наукові і науково-педагогічні працівники закладів вищої та фахової передвищої освіти, наукових установ та організацій, які мають вчене звання та/або науковий ступінь, і педагогічні працівники закладів професійної (професійно-технічної) освіти, закладів загальної середньої освіти, за умови що вони працюють відповідно у закладах вищої чи фахової передвищої освіти, наукових установах та організаціях, закладах професійної (професійно-технічної) чи загальної середньої освіти за основним місцем роботи не менш як на 0,75 ставки.
ОСОБА_1 стверджує, що має право на відстрочку, як педагогічний працівник (тренер-викладач з кульової стрільби Рогатинської СДЮСШОР) з тижневим навантаженням 36 годин (1,5 ставки).
Судом встановлено, що позивач з 01.09.1997 по теперішній час працює в Рогатинській спеціалізованій дитячо-юнацькій спортивній школі олімпійського резерву на посаді тренера-викладача з кульової стрільби, вказана обставина підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 25.07.1997 та наказом ІНФОРМАЦІЯ_6 від 01.09.1997 за №362 (а.с.37, 57-63).
Тижневе навантаження ОСОБА_1 на посаді тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській СДЮСШОР складає 36 годин (1,5 ставки), свідченням чого є довідка відділу освіти Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 22.01.2023 за №08/15.01-15 та довідка ІНФОРМАЦІЯ_6 від 13.11.2023 за №788 (а.с.15-16).
Згідно Статуту Рогатинської спеціалізованої дитячо-юнацької спортивної школи олімпійського резерву Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, затвердженого рішенням 4 сесії Рогатинської міської ради Івано-Франківської області від 24.12.2020 за №293 (надалі по тексту також Статут), Рогатинська СЮДСШОР позашкільний навчальний заклад спортивного профілю заклад фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту (а.с.17-18, 38-56).
Рогатинська спеціалізована дитячо-юнацька спортивна школа у своїй діяльності керується, зокрема, Положенням про дитячо-юнацьку спортивну школу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2008 за №993 (надалі по тексту також Положення №993).
Відповідно до пункту 1 Положення №993 дитячо-юнацька спортивна школа (надалі по тексту також - спортивна школа) є закладом спеціалізованої позашкільної освіти спортивного профілю - закладом фізичної культури і спорту, який забезпечує розвиток здібностей вихованців в обраному виді спорту, визнаному в Україні, створює необхідні умови для гармонійного виховання, фізичного розвитку, повноцінного оздоровлення, змістовного відпочинку і дозвілля дітей та молоді, самореалізації, набуття навичок здорового способу життя, підготовки спортсменів для резервного спорту.
Аналіз абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) свідчить про те, що законодавцем визначено чіткий перелік видів закладів освіти, працівники яких мають право на відстрочку, зокрема, заклади професійної (професійно-технічної) освіти, заклади загальної середньої освіти.
Слід також вказати на те, що стаття 23 Закону №3543-XII не містить підстав для надання відстрочки від призову на військову службу по мобілізації на особливий період для працівників закладів позашкільної освіти.
Отже, у ОСОБА_1 відсутнє право на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період, як у працівника закладу спеціалізованої позашкільної освіти спортивного профілю, яким є Рогатинська СЮДСШОР.
Пунктом 28 Положення №993 передбачено перелік учасників навчально-тренувальної та спортивної роботи в спортивній школі, зокрема: вихованці, тренери-викладачі, медичні працівники та інші фахівці, батьки або особи, що їх замінюють, директор та його заступники.
Закон України "Про освіту" від 05.09.2017 за № 2145-VIII (надалі по тексту також Закон) регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Статтею 63 Закону № 2145-VIII передбачено, що Кабінет Міністрів України, серед іншого, затверджує перелік посад науково-педагогічних і педагогічних працівників закладів освіти.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 за №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників (надалі по тексту також Перелік №963).
Вказаний Перелік №963 не містить категорії "тренер-викладач", відтак суд приходить до висновку, що займана ОСОБА_1 посада тренера-викладача з кульової стрільби в Рогатинській СДЮСШОР не є педагогічною посадою в розумінні абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону №3543-XII.
У досліджуваному випадку слід також звернутися до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, Випуск 85 "Спортивна діяльність", затвердженого наказом Міністерства молоді та спорту України від 28.10.2016 за №4080 (надалі по тексту також Довідник №4080).
Довідник №4080 містить главу "ТРЕНЕР-ВИКЛАДАЧ З ВИДУ СПОРТУ (СПОРТИВНОЇ ШКОЛИ, СЕКЦІЇ І Т. ІН.)", у якій, серед іншого, зазначено, що тренер-викладач повинен знати: Конституцію України; Закони України "Про фізичну культуру і спорт", "Про антидопінговий контроль у спорті"; нормативно-правові акти, які застосовуються у сфері фізичної культури і спорту; нормативно-правові акти з питань охорони здоров`я, охорони праці; основи методики спортивного тренування; особливості навчально-тренувальної, виховної, наукової та лікувально-профілактичної роботи; новітні технології та сучасну методику спортивного тренування; правила спортивних змагань з виду спорту; основні організаційні засади навчально-тренувальної, виховної роботи у команді; правила внутрішнього трудового розпорядку; правила і норми охорони праці, виробничої санітарії та протипожежного захисту.
Позивачем не надано доказів, які б підтверджували педагогічну роботу в закладах професійної (професійно-технічної) освіти чи закладі середньої освіти.
Отже, суд резюмує, що у спірних правовідносинах позивач, звертаючись до відповідача з заявою про надання відстрочки, не надав належних доказів наявності правових підстав застосування до нього абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі статей 9, 245 КАС України при формулюванні резолютивної частини рішення суд обирає спосіб захисту прав, свобод, інтересів особи, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином він повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У досліджуваному випадку суд не встановив наявності у ОСОБА_1 права на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", відтак ІНФОРМАЦІЯ_4 правомірно відмовлено позивачу у наданні такої відстрочки.
Зазначене також свідчить про відсутність підстав для задоволення похідної вимоги про зобов`язання прийняти рішення, яким надати ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу по мобілізації на особливий період на підставі абзацу 2 частини 2 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, з уваги на описану ситуацію та зважаючи на нормативне регулювання спірних правовідносин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання прийняти рішення, яким надати відстрочку від мобілізації, слід відмовити.
При оцінці питання розподілу судових витрат у справі судом з`ясовано, що позивачем, за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 гривень згідно квитанції від 02.01.2024 за № 1РНХ-М9РЕ-К6М2-КХ83 (а.с.30)
Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень судовий збір.
Сторонами не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
На підставі статті 1291Конституції України, керуючись статтями139,241-246,250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), зареєстроване місце проживання: с. Пуків, Івано-Франківський район, Івано-Франківської області, 77401; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), АДРЕСА_3 ;

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 ) в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_5 ).

Суддя Чуприна О.В.