Справа № 620/13811/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправними дій відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача вказану індексацію та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по день фактичної виплати індексації грошового забезпечення включно за весь час затримки виплати.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачем на виконання рішення суду протиправно нарахована та виплачена позивачу індексація грошового забезпечення в період проходження ним військової служби з 01.01.2016 по 28.02.2018 саме із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2016 року, замість січень 2008 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р. позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін за 1 або 100 відсотків для обчислення індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права (у частині недотримання строку на звернення до суду з даним позово), що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 20.03.2024.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, що підтверджується витягом з наказу від 04.09.2020 № 185. (а.с. 11)

Відповідно до розрахунку відповідача, індексація грошового забезпечення позивачу за період 01.01.2016 по 28.02.2018 на виконання рішення суду в справі № 620/605/21, нарахована та виплачена у розмірі 4503,21 грн виходячи з базового місяця січень 2016 року (а.с. 12 зворот).

Вважаючи, що відповідачем не правильно застосовано базовий місяць при обрахунку індексації грошового забезпечення, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідно до положень Порядку № 1078, саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк, судом першої інстанції не було враховано, що позивач звернувся до суду з пропуском строку на звернення до суду з даним позовом, адже на виконання рішення суду в справі № 620/605/21 13.10.2021 позивачу було нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення, водночас, з позовом до суду про оскарження визначення базового місяця індексації звернувся лише 19.09.2023. Також, апелянтом вказано і на те, що позивач, звертаючись з позовною заявою, посилається на ті ж норми права, обставини і предмет та підстави позову, що вже були предметом розгляду в справі № 620/605/21, спір в якій вже вирішено судом.

З урахуванням наведеного, а також виходячи з доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, з аналізу положень Закону № 2011-XII і Закону № 1282-ХІІ вбачається, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.

У свою чергу, підставою для встановлення базового місяця індексації, є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. З цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. Водночас нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Тож, місяць, у якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців. Вказана постанова була чинна з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року.

З січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов правильно висновку про те, що відповідно до положень Порядку № 1078, саме січень 2008 року і є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.

У частині доводів апеляційної скарги про те, що позивач, звертаючись з позовною заявою, посилається на ті ж норми права, обставини і предмет та підстави позову, що вже були предметом розгляду в справі № 620/605/21, спір в якій вже вирішено судом, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі № 620/605/21 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за передчасністю. Тож, спірні правовідносини виникли між тими самими сторонами, про той самий предмет, проте з інших підстав (відмовлено у задоволенні як передчасні, при цьому, не можуть розглядатись як належне/неналежне виконання рішення суду/судовий контроль, адже не було предметом розгляду спору/суд не вирішував вказане питання). Так, у справі № 620/605/21 у задоволенні позовних вимог щодо не нарахування та невиплати за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 індексації грошового забезпечення, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року суд відмовив за передчасністю. Відповідач після набрання законної сили рішенням по справі № 620/605/21, нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018, але без застосування місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, що слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Отже, у справі № 620/13811/23 виникли інші підстави для звернення позивача до суду.

Щодо посилань апелянта на пропуск строку на звернення до суду, колегія суддів зазначає, що пунктом 18 частини першої розділу І Закону України ''Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин'' від 01.07.2022 за № 2352-IX (далі - Закон № 2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, назву та частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: "Стаття 233. Строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)". Водночас, відповідно до пункту 1 глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Отже, запровадження на території України карантину, є підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину. Постановою КМУ № 651 від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Позовна заява подана 28.08.2023, тобто в строк дії закінчення карантину з урахуванням ч. 2 ст. 233 КЗпП України в редакції з 19.07.2022. До того ж, позивач 27.07.2023 у відповідь на адвокатський запит від 12.07.2023, військовою частиною було надано розрахунок індексації грошового забезпечення позивача на виконання рішення суду у справі № 620/605/21, з якого вбачається, що при нарахуванні та виплаті індексації, було застосовано базовий місяць саме січень 2016 року. Отже, доводи апелянта про порушення позивачем строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження.

Тож, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2023 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко