Справа № 160/13022/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/13022/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Бондар М.В.) в адміністративній справі №160/13022/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просила суд:

- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2022 №3 щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років протиправним;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 , пенсію за вислугу відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона проходила військову службу у підрозділах Державної прикордонної служби України. Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2021 №689-0С позивача, звільнену з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 04.02.2022 № 74-OC за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення. У вказаному наказі зазначено, що вислуга років станом на день звільнення в календарному обчисленні становила 16 років 00 місяців 00 днів, у пільговому обчисленні - 18 років 09 місяців 06 днів, всього - 34 роки 09 місяців 06 днів. У липні 2022 року позивач звернулася до Адміністрації Державної прикордонної служби України із заявою від 15.07.2022, в якій просила підготувати та подати до ГУ ПФУ в Донецькій області необхідні для призначення пенсії документи, що передбачені постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1. Листом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 25.08.2022 №11/Г-6561-10814 в задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що для призначення пенсії на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 (далі - Закон №2262-ХІІ) у позивача недостатньо календарної вислуги років. Не погоджуючись із відмовою, позивач звернулась до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі №160/15919/22 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти заяву про призначення пенсії за вислугу років, оформити та направити до компетентного органу ПФУ необхідні документи для призначення пенсії позивачу за вислугу років відповідно до пункту «а» частини 1 статті 12 Закону №2262-ХІІ із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі Порядок №393). Зокрема, вказаним рішенням суду встановлено, що у позивача наявний відповідний пільговий стаж, відповідно до приписів пункту 3 Постанови №393. Адміністрацією Державної прикордонної служби України направлено відповідне подання про призначення позивачу пенсії за вислугою років. Проте, зважаючи на рішення від 15.12.2022 у справі за №160/15919/22 відповідачем відмовлено у призначенні позивачу пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю у неї вислуги років - 25 календарних років. Вказану відмову було оформлено рішенням від 17.03.3023 №. Вважаючи рішення відповідача протиправним, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2023 № щодо відмови у призначені ОСОБА_1 пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.02.2023 про призначення пенсії за вислугу відповідно до пункту «а» частини 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 «Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено та здійснено розподіл судових витрат у справі.

Відповідачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги зміни в законодавстві (постанова Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», яка набула чинності з 19 лютого 2022 року), також не взято до уваги підстави необхідні для призначення пенсії (Законом № 2262 чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення певної календарної вислуги та містить виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років) та не застосовано положення статті 242 КАС України, відповідно до якої при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач не скористалась правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) від 04.02.2022№74-ОС припинено (розірвано) контракт та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення майстер-сержанта ОСОБА_1 (П-017492), інспектора прикордонної служби 2 категорії - начальника групи документального забезпечення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б), звільненого з військової служби в запас наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 05.01.2022 №4-С за підпунктом «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Надано термін для розрахунку та здачі посади до 06.02.2022.

Вислуга років на 06.02.2022 складає:

календарна - 16 років 00 місяців 00 днів;

пільгова - 18 років 09 місяців 06 днів.

Всього - 34 роки 09 місяців 06 днів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі №160/15919/22 позов ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними дії Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо відмови в прийнятті заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, в оформленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області необхідних документів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років, оформити та направити до компетентного органу Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393.

Вказане рішення набрало законної сили 16.01.2023.

Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 03.03.2023 № відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII для призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, які звільнились зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. В наданому пакеті документів для призначення пенсії за вислугу років загальна вислуга років станом на 06.06.2022 складає 34 роки 09 місяців 06 днів та у календарному обчисленні становить 16 років 00 місяців 00 днів. Враховуючи наведене, підстави для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відсутні.

Вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи адміністративний позов частково, виходив з того, що застосування відповідачем лише положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ при обрахунку вислуги років для призначення пенсії особі, яка проходила службу, зокрема, в органах Державної прикордонної служби України, без врахування положень статті 17-1 Закону №2262-ХІІ є неправомірним та таким, що порушує встановлені гарантії її прав на пільгове пенсійне забезпечення. В спірному випадку за встановлених фактичних обставин справи вислуга років позивача, враховуючи час служби в органах Державної прикордонної служби України, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 25 років, тому позивач набула право на призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ. Враховуючи те, що відповідність поданих позивачем документів для призначення пенсії була досліджена відповідачем поверхнево, неповно та не всебічно, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Суд апеляційної інстанції переглядаючи судове рішення не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх помилковими з наступних підстав.

Спірним у справі є відмова пенсійного органу у призначенні ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах прикордонної служби, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами та доповненнями (далі Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Приписами статті 1 Закону № 2262-XII визначено, що особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах б-д, ж, з статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних роки і більше.

Статтею 171 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження служби для зарахування його до стажу для призначення пенсії є Закон №2262-XII.

Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, в даному випадку Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» (далі Постанова № 393, яка прийнята на виконання положень статті 171 Закону № 2262-ХІІ та регулює порядок призначення пенсій за вислугу років особам, визначеним в Законі № 2262-ХІІ, а також обчислення розміру призначених пенсій види служби, що зараховуються до вислуги років в календарному обчисленні та на пільгових умовах.

Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і за наявності вислуги років на пільгових умовах.

При цьому, пунктом 21-4 Постанови № 393 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що для призначення пенсії враховується виключно календарна вислуга років, а для визначення розміру пенсії вислуга років враховується і на пільгових умовах.

З огляду на наведені вище положення пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ та пункту 21-4 Постанови №393, пільгова вислуга позивача має вплив виключно на визначення розміру пенсії, а не на її призначення за нормами Закону № 2262-ХІІ.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.02.2023 Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі №160/15919/22, яке набрало законної сили 16.01.2022 було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подання про призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років №11/ПВ-11294/С від 09.02.2023 відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393 (до внесення змін постановою КМУ від 16.02.2022 №119) (а.с. 42-43).

З вищевказаного подання судом встановлено та не заперечено сторонами, що вислуга років позивача станом на 06.02.2022 відповідно до витягу з наказу начальника прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_2 від 04.02.2022 №74-ОС для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» складає: 34 роки 09 місяців 06 днів у тому числі: календарна 16 років 00 місяців 00 днів, пільгова 18 років 09 місяців 06 днів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2023 № відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, оскільки відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII для призначення пенсії за вислугу років особам офіцерського складу, які звільнились зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Аналізуючи законодавство, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить до висновку, що позивач не має календарної вислуги років, достатньої їй для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ (25 календарних років і більше), її вимоги щодо визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 03.03.2022 №3 щодо відмови у призначені пенсії за вислугу років протиправним та зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393 є безпідставними та необґрунтованими.

Позивач, з доводами якого погодився суд першої інстанції, обґрунтовувала свої вимоги посиланнями на попередню редакцію Постанови №393.

Проте, редакція Порядку № 393 до внесення змін передбачала зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ. Натомість, новою редакцією пункту 3 Порядку № 393 передбачено зарахування останньої тільки для визначення розміру пенсії. З огляду на це, суд доходить висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.

Враховуючи викладене, оскільки станом на час звільнення позивачка не мала необхіної календарної вислуги, а також на дату подання позивачкою заяви про призначення пенсії - 15.07.2022 та направлення Адміністрацією Державної прикордонної служби України на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15.12.2022 у справі №160/15919/22 подання про призначення пенсії (09.02.2023) та прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області рішення про відмову в призначенні пенсії №3 від 03.03.2022 діяла нова редакція пункту 3 Порядку № 393, наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідача та зобов`язання призначити пенсію за вислугу відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із зарахуванням до вислуги років для призначення такої пенсії пільгового стажу відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів від 17.07.1992 №393 є безпідставними, через те, що такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії.

З тих же підстав апеляційний суд вважає некоректним покликання суду першої інстанції на правові позиції Верховного Суду у справі №805/3923/18-а та №480/4241/18, оскільки вони сформовані на підставі іншого правового регулювання (редакції Постанови №393, яка втратила чинність на момент виникнення спірних правовідносин).

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак такі задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судового збору не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/13022/23 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак