Справа № 200/632/24
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 року Справа№200/632/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л. В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу (в письмовому провадженні) за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Добровольського, буд. 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84112; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

05.02.2024 ОСОБА_1 , позивач, звернулась з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області щодо ненарахування та невиплати секретарю судового засідання Дружківського міського суду Донецької області ОСОБА_1 щомісячної надбавки за роботу з особливими умовами праці за січень 2024 року на підставі абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №928 від 25 серпня 2023 року, обчисленої в розмірі виходячи згідно з положеннями викладеними в пункті 2 цієї ж постанови;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату, в тому числі за рахунок бюджетних призначень на забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя (Код програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету 0501020), належної ОСОБА_1 надбавки за роботу з особливими умовами праці за січень 2024 року на підставі абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №928 від 25 серпня 2023 року, обчисленої в розмірі виходячи згідно з положеннями викладеними в пункті 2 цієї ж постанови.

Також, позивач просить суд допустити до негайного виконання рішення суду та встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09.02.2024 позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

12.02.2024 позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 09.02.2024, через підсистему «Електронний суд» надав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13.02.2024 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.

27.02.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву та докази по справі, надані відповідачем, Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Донецькій області, засобами поштового зв`язку.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і по теперішній час.

02.03.2022 опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Відповідно до наказу голови Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2022 №14/І-г «Про запровадження особливого режиму роботи Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи» запроваджено особливий режим роботи для суддів Донецького окружного адміністративного суду у вигляді дистанційної роботи з 26.02.2022 до закінчення воєнного стану, і до дня відновлення роботи суду у звичайному режимі.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Інші заяви та клопотання по розглядаємій справі не надходили.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач працює секретарем судового засідання Дружківського міського суду Донецької області, що знаходиться на території включеній до переліку територій можливих бойових дій згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України від 22 грудня 2022 року №309. Позивач вважає, що має право на виплату щомісячної надбавки за роботу з особливими умовами праці за фактично відпрацьований час, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 «Деякі питання оплати праці працівників підприємств, установ, закладів та організацій під час воєнного стану», незважаючи на одержання посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» від 25 квітня 2023 року №391.

Позивач вказав, що факт отримання посадового окладу із коефіцієнтом 1,5 не виключає законного права на отримання відповідної надбавки, оскільки ці положення врегульовані окремими постановами Кабінету Міністрів України, тому вказані норми повинні виконуватися окремо одна від одної, і не можуть бути застосовані вибірково, як вважає відповідач.

Позивач не згоден із зазначеними діями відповідача, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав на помилковість тверджень позивача щодо необхідності застосування постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928, оскільки оплата праці позивачу здійснюється з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану», якою передбачено визначення посадового окладу з урахуванням коефіцієнта 1,5 та підпунктом 4 пункту 1 цієї Постанови передбачено, що інші виплати за роботу з особливими умовами праці, визначені актами Кабінету Міністрів України, не встановлюються. Відповідач зауважив, що ця норма постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 на теперішній час є діючою, у зв`язку з прийняттям постанови КМУ від 25 серпня 2023 року №928 не скасована і не змінена, тому підлягає застосуванню.

Просив в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивачу присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Позивача, ОСОБА_1 , наказом керівника апарату Дружківського міського суду Донецької області від 31.10.2022 №103-К «Про призначення ОСОБА_1 » призначено на посаду секретаря судового засідання в Дружківського міського суді Донецької області, на час фактичної відсутності основного працівника ОСОБА_2 та на час дії воєнного стану в Україні, з 01.11.2022.

02.10.2023 позивач звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області з листом, в якому просила, зокрема, повідомити, на який підставі їй не проведено нарахування щомісячної надбавки за роботу з особливими умовами праці за 15 фактично відпрацьованих днів у вересні 2023 року згідно з абзацами 1, 2 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928, в розмірі, який визначається в порядку, передбаченому пунктом 2 цієї ж постанови.

30.10.2023 Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області листом вих.№03-1436/23 повідомило позивача, зокрема, про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (зі змінами) та приймаючи до уваги наказ Міністерства з питань реінтеграції окупованих територій України «Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22 грудня 2022 року №309 (зі змінами), працівникам Дружківського міського суду Донецької області, які виконують свої повноваження безпосередньо на території можливих бойових дій нараховуються та виплачуються посадові оклади з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до фактично відпрацьованого часу згідно наказів керівника апарату Дружківського міського суду Донецької області.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (зі змінами) працівникам державних органів, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та яким підвищуються розміри посадових окладів відповідно до підпункту 1 цього пункту, інші виплати за роботу з особливими умовами праці, визначені актами Кабінету Міністрів України, не встановлюються.

У зв`язку з вищевикладеним станом на теперішній час територіальне управління не має законної можливості виконувати постанову Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928.

Позивач, не погодившись із не нарахуванням та з невиплатою їй щомісячної надбавки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928, звернулась із цим позовом до суду.

Відповідно до розрахункового листка за січень 2024 року ОСОБА_1 за 23 фактично відпрацьовані робочі дні, нараховано заробітну плату у розмірі 23339,53 грн., яка складається з:

окладу (з урахуванням коефіцієнта 1,5 відповідно до фактично відпрацьованого часу) 7776,52 грн.;

премії 2332,96 грн.;

рангу 191,30 грн.;

матеріальна допомога 12805,45 грн.;

вислуги 233,30 грн.

31.01.2024 Державна судова адміністрація України листом вих.№11-3114/24 «Про надання інформації» в доповнення до листа Державної судової адміністрації України від 02.01.2024 №11-299/24 надсилає для використання в роботі листа-роз`яснення Міністерства економіки України щодо застосування норм постанов Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» та Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 «Деякі питання оплати праці працівників підприємств, установ, закладів та організації під час воєнного стану». Так, в листі Міністерства економіки України від 19.01.2024 вих.№4707-05/4816-05 зазначено, зокрема, що відповідно до пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 дія цієї постанови не поширюється на військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, та працівників інших державних органів. Отже, враховуючи зазначене, норми постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 не поширюються на працівників державних органів.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність не нарахування та не виплати позивачу щомісячної надбавки за роботу з особливими умовами праці за січень 2024 року на підставі абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статті 43 Конституції України, серед іншого, визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року №889-VIII (далі Закон №889-VIII) державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з положеннями частин першої, четвертої статті 5 Закону №889-VIII правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби. Особливості правового регулювання державної служби в системі правосуддя визначаються законодавством про судоустрій і статус суддів.

Відповідно до частини другої статті 50 Закону №889-VIII заробітна плата державного службовця складається з: посадового окладу; надбавки за вислугу років; надбавки за ранг державного службовця; премії (у разі встановлення).

Згідно з частиною восьмою зазначеної статті особливості оплати праці державних службовців в апаратах (секретаріатах) судів та інших органах системи правосуддя визначаються Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Частиною першою статті 150 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) визначено, що призначення на посади державних службовців, працівників, які виконують функції з обслуговування, оплата праці та соціальні гарантії працівників апаратів місцевих, апеляційних судів, вищих спеціалізованих судів, апарату Верховного Суду, секретаріатів Вищої ради правосуддя і Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони регулюються нормами законодавства про державну службу з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Особливості призначення на посади державних службовців та працівників, які виконують функції з обслуговування, в секретаріат Вищої ради правосуддя встановлюються також Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

Так, положеннями частини одинадцятої статті 155 Закону №1402-VIII визначено, що секретарі судового засіданні входять до штату апарату судів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 06 січня 2023 року №32) затверджено схеми посадових окладів на посадах державних органів з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році.

Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє і на теперішній час.

Місто Дружківка Краматорського району Донецької області включено до переліку територій можливих бойових дій згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих території України «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22 грудня 2022 року №309.

25 квітня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №391 «Деякі питання оплати праці працівників державних органів та органів місцевого самоврядування під час воєнного стану» (далі Постанова №391).

Так, відповідно до положень абзацу четвертого підпункту 1 пункту 1 Постанови №391 на період воєнного стану для працівників державних органів (крім працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами; військовослужбовців; осіб рядового і начальницького складу та поліцейських), які безпосередньо здійснюють свої повноваження, зокрема, на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, посадові оклади, визначені Кабінетом Міністрів України у відповідних схемах посадових окладів, визначаються з урахуванням коефіцієнта 1,5.

Положеннями абзацу першого підпункту 2 пункту 1 Постанови №391 установлено, що підвищення розмірів посадових окладів з урахуванням коефіцієнтів, передбачених підпунктом 1 цього пункту, здійснюється з урахуванням фактично відпрацьованого часу протягом місяця.

Крім того, положеннями абзацу першого підпункту 4 пункту 1 Постанови №391 встановлено, що працівникам державних органів, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, та яким підвищуються розміри посадових окладів відповідно до підпункту 1 цього пункту, інші виплати за роботу з особливими умовами праці, визначені актами Кабінету Міністрів України, не встановлюються.

Крім того, суд зауважує, що не є спірним питанням у справі, що у відповідності до положень Постанови №391 посадовий оклад позивача визначається з урахуванням коефіцієнта 1,5, оскільки остання безпосередньо здійснює свої повноваження на території можливих бойових дій.

25 серпня 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №928 «Деякі питання оплати праці працівників підприємств, установ, закладів та організацій під час воєнного стану» (далі Постанова №928).

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Постанови №928 установлено, що на період воєнного стану, зокрема, працівникам установ, закладів та організацій, що фінансуються з державного бюджету, які безпосередньо виконують обов`язки та завдання, виплачується щомісячна надбавка за роботу з особливими умовами праці (далі - надбавка) за фактично відпрацьований час на територіях можливих бойових дій, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (далі - перелік територій), для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, у граничному розмірі 50 відсотків посадового окладу.

Згідно абзаців першого та другого пункту 2 Постанови №928 розмір надбавки визначається керівником відповідної установи, закладу та організації за погодженням з головним розпорядником бюджетних коштів у межах фонду оплати праці та за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), а в разі відсутності первинної профспілкової організації - з вільно обраними та уповноваженими представниками (представником) працівників.

Персональний перелік працівників, яким встановлюється надбавка, та розташування робочих місць таких працівників визначаються керівником відповідної установи, закладу та організації шляхом затвердження відповідного переліку працівників, які здійснюють свої повноваження безпосередньо на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливих бойових дій).

Відповідно до положень пункту 5 Постанови №928 дія цієї постанови не поширюється на військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами, та працівників інших державних органів.

Тобто, відповідно до зазначених вище норм, зокрема, підпункту 4 пункту 1 Постанови №391 та пункту 5 Постанови №928, дія Постанови №928 не поширюється на позивача як працівника інших державних органів, яким підвищено розміри посадових окладів на підставі Постанови №391.

Водночас, стосовно тверджень позивача про наявність конкуренції норм Постанови №391 та Постанови №928, суд зазначає, що вказані постанови регулюють питання оплати праці працівників, які безпосередньо здійснюють свої повноваження на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії чи в зоні можливих бойових дій, проте, стосуються різних суб`єктів.

Судом встановлено, що позивач, перебуваючи на посаді секретаря судового засідання Дружківського міського суду Донецької області у відповідності до наведених положень Закону №1402-VIII входить до штату апарату суду як органу державної влади, та, відповідно, є працівником органу державної влади.

Отже, позивач як працівник органу державної влади не є суб`єктом, на якого поширюються положення Постанови №928.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право на отримання щомісячної надбавки за роботу з особливими умовами праці, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 «Деякі питання оплати праці працівників підприємств, установ, закладів та організацій під час воєнного стану».

Підсумовуючи, суд не вбачає підстав для задоволення заявлених позовних вимог щодо нарахування та виплати позивачу надбавки за роботу з особливими умовами праці за січень 2024 року на підставі абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2023 року №928 «Деякі питання оплати праці працівників підприємств, установ, закладів та організацій під час воєнного стану», обчисленої в розмірі виходячи згідно з положеннями викладеними в пункті 2 цієї ж постанови.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (частина друга статті 77 КАС України).

Підсумовуючи вищевикладене, повно та всебічно проаналізувавши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області (місцезнаходження: вул. Добровольського, буд. 2, м. Слов`янськ, Донецька область, 84112; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 22.03.2024.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Арестова