Справа № 240/4379/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/4379/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняк М.Ф., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 Постанови КМ України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (у первинній редакції), пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ при обчисленні йому, починаючи з 04.03.2022 року по 31.12.2022 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік» від 2 грудня 2021 року № 1928-ІХ на 01.01.2022 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати йому, починаючи з 04.03.2022 року по 31.12.2022 року включно, розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткові та одноразові види грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022 року в розмірі 2481,00 гривень;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , які полягають у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (у первинній редакції), пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ при обчисленні йому, починаючи з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" від 03.11.2022 №2710-ІХ на 01.01.2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 перерахувати, починаючи з 01.01.2023 року по 20.05.2023 року включно, розміри посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткові та одноразові види грошового забезпечення, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 року в розмірі 2684,00 гривень;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити йому недоплачені протягом 2022 - 2023 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку (основних, додаткових та одноразових видів грошового забезпечення, за період з 04.03.2022 року по 20.05.2023 року включно;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати відповідно до Закону України від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІП "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Ухвалою судді від 11.03.2024 року позовна заява була залишена без руху та визначено спосіб усунення виявлених недоліків, а саме шляхом надання до суду:

- клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку.

14.03.2024 року до суду від Позивача надійшла заява про усунення недоліків, яка зведена виключно до окремих пояснень, в якій Позивач посилається на положення статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), зазначає, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати в трьохмісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку не долучено.

Такі доводи Позивача судом розцінюються безпідставними і такими, що свідчать про невиконання вимог ухвали суду з огляду на таке.

Як зазначено в позові, предметом спірних відносин є право Позивача на виплату з 04.03.2022 року по 20.05.2023 року включно щомісячного грошевого забезпечення, в якому розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткові та одноразові види грошового забезпечення визначені з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на відповідні періоди.

Тобто, предметом спору є правомірність нарахування Позивачу щомісячних виплат, а не правомірність нарахування йому коштів, що підлягали виплаті при звільненні.

Суд повторно зазначає, що згідно з абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За приписами частини 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо проходження громадянами публічної служби встановлено місячний строк.

Зазначене свідчить, що при щомісячному отриманні Позивачем грошового забезпечення за весь спірний період з 04.03.2022 року по 20.05.2023 року у неналежному розмірі Позивач повинен був знати про розмір виплаченого йому щомісячно грошового забезпечення, про складові такого грошового забезпечення, в тому числі щодо розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткові та одноразові види грошового забезпечення як складові такого щомісячного грошового забезпечення.

Суд враховує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Разом з тим, Позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів того, що саме створювало для Позивача істотні перешкоди на протязі такого тривалого періоду в межах місячного строку звернутися про захист порушеного права.

Відтак наведені Позивачем обставини не можуть бути підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки не підтверджені належними доказами і залежали виключно від волевиявлення Позивача.

У зв`язку з тим, що Позивач не усунув у повному обсязі недоліки позовної заяви, про які зазначено в ухвалі від 11.03.2024 року, суд робить висновок, що така позовна заява підлягає поверненню Позивачеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.Ф. Нагірняк