Справа № 494/1975/23
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 494/1975/23

Перша інстанція: суддя Панчишин А.Ю.,

повний текст судового рішення

складено 13.12.2023, м. Березівка

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Вербицької Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Березівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області - Кошмана Івана Миколайовича про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення незаконною та скасування,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач-1, ДПП), Інспектора Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області - Кошмана Івана Миколайовича (далі відповідач-2, інспектор УПП), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7920145 від 11.10.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, з накладенням штрафу в розмірі 510,00 грн., та закрити провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що позивач ПДР України не порушував та не здійснював поворот праворуч, оскільки дорога не мала таких напрямків руху. Будь-яких належних та допустимих доказів порушення ПДР позивачу пред`явлено не було. Працівник поліції не оголосив всі права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, справа була розглянута з грубим порушенням ст.276 КУпАП. Також позивач зазначає, що досліджуючи оскаржувану постанову було виявлено, що вона не містить посилання на докази, які приймалися до уваги та були основою її винесення. Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення ПДР України при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, поліцейськими не надано та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, фото- та відеофіксації належної якості порушення ПДР України, тощо.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13.12.2023 року позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що 11.10.2023 року близько 20 год. 21 хв. екіпажом патрульної поліції під час несення служби у с. Поляниця на території курорту Буковель зупинено транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 .

Наведене позивачем не заперечується.

Згідно вказаної постанови TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_1 , було зупинено у зв`язку з тим, що водій вказаного ТЗ здійснивши поворот праворуч на прилеглу територію ресторації «Пан Банош», що навпроти готелю «Gold Palace», не увімкнув світловий покажчик повороту відповідного напрямку, чим, чим порушив пп.б п.9.2 ПДР України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі не представили суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, а також не подали жодного доказу на підтвердження факту порушення позивачем вимог закону, необхідного для прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно пп.а п.9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Згідно п.9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою;

б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно до п.9.3 ПДР України у разі відсутності або несправності світлових покажчиків повороту сигнали початку руху від правого краю проїзної частини, зупинки зліва, повороту ліворуч, розвороту або перестроювання на смугу руху ліворуч подаються лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

Сигнали початку руху від лівого краю проїзної частини, зупинки справа, повороту праворуч, перестроювання на смугу руху праворуч подаються правою рукою, витягнутою вбік, або лівою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору.

З наведених норм вбачається, що водій ТЗ здійснюючи будь-які маневри на проїзній частині, буть то початок руху від будь якого краю проїзної частини, зупинка, поворот ліворуч або праворуч, та інше, зобов`язаний подати відповідний сигнал світловими покажчиками повороту, а за їх відсутності або несправності, подати такий сигнал правою або лівою рукою.

Відповідно до ст.251 КУпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що разом з поданням відзиву на позовну заяву відповідачем було надано суду диск з файлом відеозапису з відеорегістратора розмішеного в салоні патрульної машини (а.с.57).

З вказаного відеозапису вбачається, що 11.10.2023 року о 20 год. 21 хв. транспортний засіб TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись прямо, зменшує швидкість, зупиняється, здійснює поворот праворуч та заїжджає на прилеглу територію ресторації «Пан Банош». Однак при здійсненні повороту водій не подав світловий покажчик повороту відповідного напрямку.

На вказаний відеозапис з автомобільного реєстратора міститься посилання у графі №7 оскаржуваної постанови.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач керуючи ТЗ TOYOTA LAND CRUISER, д.н.з. НОМЕР_2 , 11.10.2023 року о 20 год. 21 хв., з`їжджаючи з дороги та заїжджаючи на прилеглу територію ресторації «Пан Банош», здійснив поворот праворуч, при цьому не ввімкнув світловий покажчик повороту праворуч, чим не повідомив транспортний засіб, якій рухався ззаду нього, про здійснення такого маневру, чим порушив пп.б п.9.2 ПДР України.

Відповідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що порушення позивачем пп.б п.9.2 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується відеозаписом в відеореєстратора наданого відповідачем до суду.

Отже, колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на відсутність в оскаржуваній постанові посилання на докази, які приймалися до уваги та були основою її винесення.

Посилання позивача на те, що працівник поліції не оголосив всі права позивача, передбачені ст.268 КУпАП, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки докази таким обставинам відсутні, та не оголошення прав позивача, передбачених ст.268 КУпАП не скасовує порушення позивачем пп.б п.9.2 ПДР України.

З огляду на викладене вище, враховуючи встановлені обставини даної справи, колегія суддів приходить до висновку, що при ухваленні оспорюваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем не було порушено норм чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова є правомірною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.

Отже враховуючи наведені вище висновки, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям у справі нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.

Рішення Березівського районного суду Одеської області від 13 грудня 2023 року скасувати, прийняти по справі нову постанову, якою в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач К.В. Кравченко
Судді О.В. Джабурія Н.В. Вербицька