Справа № 600/248/24-а
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/248/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич Ігор Володимирович

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

21 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Сушка О.О. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу за звільнення з військової служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за період служби виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 та Міністерства оборони України та зобов`язати їх виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за весь період служби.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 визнати неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до суду з вказаним позовом, повернуто позовну заяву.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.01.2024 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що про порушення своїх прав позивач дізнався 02.01.2024 після отримання відповіді на адвокатський запит від 21.09.2023.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду обґрунтовано визнано судом неповажними.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 233 КЗпП України, у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.116 КЗпП України зі заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Згідно пункту 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Встановлено, що згідно наказу Міністерства оборони України від 28.07.2023 №21 позивача з 28.07.2023 виключено зі списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення. Дослідженням вказаного наказу, судом встановлено, що даним наказом визначено право позивача на різні виплати при звільненні. Зокрема зазначено, що одноразову грошову допомогу при звільненні не отримав. Щорічна відпустка за 2023 рік використана частково у кількості 10 діб. Виплатити грошову компенсацію за невикористані 30 діб щорічної основної відпустки за 2022 -2023 роки у розмірі 28730,32 грн. Грошову допомогу на оздоровлення за 2023 рік не отримував.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилався саме на те, що про неотримані ним виплати зазначено у наказі про виключення зі списків особового складу частини та зняття з усіх видів забезпечення.

Отже, позивач саме з наказу Міністерства оборони України від 28.07.2023 №21 знав про всі складові грошового забезпечення, грошові допомоги та компенсації, які підлягають виплаті йому під час звільнення.

Позивач скористався послугами адвоката, однак з даним позовом звернувся до суду лише 17.01.2024, тобто за межами тримісячного строку звернення до суду, який тривав до 28.10.2023.

Суд першої інстанції, при наданні оцінки поважності причин пропуску строків звернення до суду, обґрунтовано врахував перебування у відрядженні 05.08.2023 по 17.08.2023.

При цьому, відрядження у період з 02.10.2023 по 03.10.2023, з 14.10.2023 по 15.10.2023, з 24.10.2023 по 25.10.2023, 17.11.2023 по 20.11.2023, з 16.12.2023 по 28.12.2023 не взяті до уваги, оскільки у вказаний період надавалась правнича допомога позивачу адвокатом. З цієї ж підстави не взяті до уваги відповідні періоди перебування дружини позивача на лікуванні.

Згідно довідки № 27.12.2023 99/п в період з 11.09.2023 по 23.09.2023 позивач перебував у відрядженні у м. Одеса.

Доводи представника позивача про те, що про порушення своїх прав позивач дізнався 02.01.2024 після отримання відповіді на адвокатський запит від 21.09.2023, обґрунтовано відхилені судом першої інстанції.

Так, вказаний адвокатський запит стосувався, зокрема, наступних питань: чи виплачувались позивачу одноразова грошова допомога у разі звільнення з військової служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби?; чи виплачувались позивачу грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки?; чи виплачувались позивачу грошова компенсація вартості за неотримане речове майно?; чи виплачувались позивач грошова компенсація за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за весь період служби?.

В матеріалах справи також наявні запити позивача до командира військової частини НОМЕР_1 від 21.08.2023 та від 22.08.2023 з вимогою здійснити нарахування та виплату одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, грошового забезпечення за період служби виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 1 січня календарного року, грошової компенсації за невикористані дні додаткової оплачуваної відпустки як учаснику бойових дій за весь період служби.

Вказані запити підтверджують обізнаність позивача, та відповідно його представника, про порушення його прав, за захистом яких і звернувся до суду з даним позовом.

При цьому, надіслання вказаного адвокатського запиту від 21.09.2023 представником позивача та самим позивачем вищевказаних запитів не змінює та не продовжує строки звернення до адміністративного суду, а також змінює дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, оскільки згідно наказу Міністерства оборони України від 28.07.2023 №21 позивача з 28.07.2023 чітко визначено право та види виплат, які підлягають виплаті позивачу при звільненні. Запити позивача від 21.08.2023 та від 22.08.2023 свідчать про обізнаність позивача про порушення його прав, за захистом яких і звернувся до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом, а вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не є поважними.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Сушко О.О. Мацький Є.М.