Справа № 260/6327/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви

20 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/6327/23
09:36 год

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Скраль Т.В.

при секретарі Гриб А.Ю.,

за участю сторін:

заявник (відповідач): Товариство з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» представник Ільїна Оксана Михайлівна,

позивач: Головне управління ДПС у Закарпатській області представник Ярема Андрій Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Лісоіндустрія" про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду в адміністративні справі за позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Фабрична, буд. 53, ) про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 243 частини 3 КАС України 20 березня 2024 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали. Ухвалу у повному обсязі складено 21 березня 2024 року.

02 листопада 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позовні вимоги Головного управління ДПС у Закарпатській області (із врахуванням заяв про зменшення розміру вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» про стягнення податкового боргу - задоволено. Стягнуто із Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» податковий борг у розмірі 1 473 190,71 грн за платежем: - 11010100 «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податків у вигляді з/п» у розмірі 1 443 383,39 у т.ч. пеня у розмірі 67 888,90 грн; -11011000 «Військовий збір» у розмірі 29 807,32 грн у т.ч. пеня у розмірі 1 016,52 грн за рахунок коштів, що належать платнику податків на праві власності, в тому числі тих, які знаходяться на рахунках у банках.

06 лютого 2024 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви відповідача (заявника) про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» про стягнення податкового боргу.

27 лютого 2024 року відповідачем подано повторно до суду клопотання про відстрочення та розстрочення сплати податкового боргу щомісячними рівними сумами протягом 3-х років.

Заяву обґрунтовано тим, що відповідна ситуація склалася у зв`язку із складними фінансовими взаємовідносинами з контрагентами та укладеними з ними договорами, виплати грошових коштів іншим контрагентам. Товариство планувало вийти на кращий рівень прибутковості, але на жаль, пандемія коронавірусу, і 2022 рік - не легкий період та не простий стан в Україні призвів до довготривалого часткового призупинення виробництва, пригальмувала здійснення запланованих проектів, пов`язано з відключенням електроенергії на виробництві. Вони з розумінням відносяться до ситуації що склалась, але у зв`язку з рядом непередбачених ситуацій, вони несуть колосальні збитки та ризик втрати постійних замовників їхньої продукції. Компанія планувала вийти на кращий рівень прибутковості, але нажаль, при погіршенні ситуації вони цього зробити не можуть. ТОВ «Лісоіндустрія має ряд зобов`язань по сплаті податків, погашенню відсотків по кредитному договору та овердрафтом, по сплаті електроенергії та в зв`язку з засвідченими форс-мажорними об`єктивними обставинами виконання настало неможливими у встановлений термін. На протязі довгого періоду, зберігаючи колектив - вони намагаються працювати, заключати нові контракти на експорт, та реалізації готової продукції по Україні. На сьогоднішній день вдалося підписати новий договір на реалізацію та договір на переробку готової продукції, що в подальшому надасть змогу погашати борги в випадку задоволення заяви про розстрочення виконання судового рішення. Зазначають, що арешт рахунків товариства не дасть змоги погашення податкового боргу і виконання рішення суду, оскільки на рахунках відсутні кошти, а наслідком арешту стане припинення розрахунків за електроенергію, газ, виплати заробітної плати, в результаті чого повністю припнеться діяльність підприємства і надходження коштів на його рахунки. Разом з тим, наразі надають суду балансовий звіт за 2023 рік, а також дані по руху коштів на рахунку з AT Комінвестбанк, які свідчать про критичне фінансове становище підприємства.

07 березня 2024 року позивачем подано заперечення на заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення у справі, в яких зазначають, що підставою для відстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим (відсутність коштів або присудженого майна в натурі та інше). Питання розстрочення або відстрочення постанови суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Отже, щодо скрутного становища, відповідачем не надано достатньої доказової бази у відповідності до статті 100 ПК України для документального підтвердження скрутного становища, також задоволення заяви про розстрочення податкового боргу без плану про розстрочення (графік погашення розстрочених сум, розрахунків прогнозованих доходів платника, що гарантують виконання графіка погашення) спричинить та унеможливлює виконання судового рішення. Вважають, що вказана обставина свідчить про фактичну фінансову неможливість виконати розстрочення судового рішення.

01 березня 2024 року ухвалою суду призначено судове засідання для розгляду заяви про відстрочення та розстрочення виконання рішення у справі № 260/6327/23.

Представник позивача у судовому засіданні щодо розстрочення судового рішення заперечувала та просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Представник відповідача у судовому засідання заяву підтримала та просила задовольнити її з мотивів, що у ній наведені. Додатково зазначила, що підприємство докладає всіх зусиль для своєчасної сплати заборгованості. Водночас, наразі підприємство перебуває в скрутному фінансовому становищі внаслідок фінансової ситуації, що пов`язана з негативною динамікою виробничих показників, значне перевищення кредиторської заборгованості над дебіторською заборгованістю, знаходження майна підприємства у податковій заставі, що виключає можливість вільного розпорядження належним підприємству майном.

Розглянувши заяву відповідача, судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно до вимог частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частинами 4, 5 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд зобов`язаний встановити та перевірити наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або обставин, що роблять його виконання неможливим, врахувати ступінь вини відповідача (у даному випадку - заявника), стихійне лихо, інші надзвичайні події.

Відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Суд зауважує, що наведені відповідачем обставини, пов`язані із його скрутним матеріальним становищем, не є тими «виключними» підставами, за наявності яких виконання судового рішення може бути відстроченим.

Заявник на підтвердження обґрунтованості заяви подав суду балансовий звіт за 2023 рік, дані про рух коштів на рахунку з АТ "Комінвестбанк", акт звірки з ПАТ Закарпаттяобленерго (а.с.135-136), копію договору купівлі-продажу товарів №02/12-2023 від 01 грудня 2023 року ( а.с.137-144), копію договору на виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.10.2023 ( а.с.145-148).

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не надано суду фактичних даних про вжиття дієвих заходів щодо покращення своєї фінансово-господарської діяльності, самі по собі укладені договори, не свідчать про покращення ситуації. А надані документи не підтверджують наявності будь-яких об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення суду чи намір часткового погашення боргу.

Суд звертає увагу, що відповідач зазначає про тяжкий фінансовий стан, однак не повідомляє суду, яким чином відстрочення виконання рішення суду сприятиме його виконанню, а також яких заходів з моменту постановлення судового рішення та на даний час вживає підприємство для сплати цього боргу.

За таких обставин період невиконання рішення для позивача (стягувача) є надмірно тривалим, як «потерпілої сторони», що свідчить про недотримання справедливого балансу інтересів сторін у спорі. Відстрочення виконання рішення суду, в даному випадку, створює занадто та безпідставно привілейовані умови для відповідача (боржника). Відстрочення виконання рішення суду строк на один рік з подальшою розстрочкою сплати податкового боргу щомісячними рівними сумами протягом 3-х років, нівелює сутність інституту виконання судового рішення як завершальної стадії судового процесу і обов`язковості судового рішення взагалі.

Судом враховано правову позицію Верховного Суду у постанові від 06 грудня 2019 року по справі № 2а/0570/6531/2011.

Під час судового засідання представником відповідача зазначено, що заборгованість у Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» існує виключно щодо сплати податків.

Однак, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Такий обов`язок також передбачений статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 100.5 статті 100 ПК України підставою для відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є надання ним доказів, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, що свідчать про наявність дії обставин непереборної сили, що призвели до загрози виникнення або накопичення податкового боргу такого платника податків, а також економічного обґрунтування, яке свідчить про можливість погашення грошових зобов`язань або податкового боргу та/або збільшення податкових надходжень до відповідного бюджету внаслідок застосування режиму відстрочення, протягом якого відбудуться зміни політики управління виробництвом чи збутом такого платника податків.

Судом вище зазначалося, що на підтвердження обґрунтованості заяви було надано суду балансовий звіт за 2023 рік, дані про рух коштів на рахунку з АТ Комінвестбанк, акт звірки з ПАТ Закарпаттяобленерго (а.с.135-136), копію договору купівлі-продажу товарів №02/12-2023 від 01 грудня 2023 року (а.с.137-144), копію договору на виготовлення продукції з давальницької сировини від 01.10.2023 ( а.с.145-148).

Такі обставини мають місце, але суд виходить із того, чи достатньо цих обставин для прийняття рішення про відстрочення рішення суду, яким стягнуто податковий борг.

Питання розстрочення або відстрочення рішення суду знаходяться в площинні процесуального права. Разом із тим, наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), залежать від предмету спору, у межах спірних правовідносин від правової природи податкового боргу. Статтею 5 Податкового кодексу України, яка встановлює співвідношення податкового законодавства з іншими законодавчими актами, п. 5.2 цієї статті передбачено пріоритет понять, правил, термінів та положень цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування .

Таким чином, норми статті 100 Податкового кодексу України (далі - ПК України), які регулюють правила розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків є спеціальними нормами щодо доказів як підстав для відстрочення податкового боргу (п. 100.5 ПК України) та порядку погашення податкового боргу (п.100.7 ПК України).

Відповідно до пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 ПК України постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року №1235 затверджений Перелік обставин, що свідчать про наявність загрози виникнення або накопичення податкового боргу, і доказів існування таких обставин.

Разом з тим, відповідач не скористався правом звернення до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення податкового боргу у відповідності до статті 100 ПК України.

Отже, враховуючи вищевикладене та підстави, на які посилається заявник щодо розстрочення виконання судового рішення, не дають підстав для висновку про істотність ускладнення чи неможливість виконання судового рішення, а відповідно заява відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду у цій адміністративній справі не підлягає задоволенню відповідно до вимог статті 378 КАС України.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 378 КАС України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду у справі за позовом позовом Головного управління ДПС у Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лісоіндустрія» (90202, Закарпатська область, м. Берегове, вул. Фабрична, буд. 53, ) про стягнення податкового боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль