Справа № 420/36877/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді ТанцюриК.О., розглянувши у порядку письмового провадження у м.Одесі справу за адміністративним позово ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність Державної установи Центр пробації Міністерства юстиції України щодо невиплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна; стягнення з Державної установи Центр пробації на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 13587,41 грн.

Ухвалою суду від 29.12.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Ухвалою суду від 20.03.2023 задоволено заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду; поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом; відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

14.03.2024 до суду від Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України надійшла заява про виконання ухвали суду.

Представником відповідача додано до заяви платіжну інструкцію №87 від 10.01.2023 про сплату ОСОБА_1 грошової компенсації за предмети речового майна у розмірі 13383,60грн. та платіжну інструкцію №86 від 10.01.2024 про сплату військового збору (1,5%) з компенсації за предмети речового майна у розмірі 203,81 грн.

Поряд з цим, 06.03.2023 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі у яких вказано, що 01 березня 2024 року, Державною установою «Центр пробації» позивачу було виплачено грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна в розмірі, але не в повному розмірі. Так, сума яку перераховано на банківський рахунок позивача складає 13333,60грн., а згідно довідки №650 про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна сума до виплати складає 13587,41грн. В зв`язку з вищевикладеним, позивач вказала, що просить суд стягнути з Державної установи «Центр пробації» грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна в розмірі 253,81грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу в повному розмірі.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Враховуючи викладене, з рахуванням виплаченої відповідачем грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 13587,41 грн, з урахуванням сплати військового збору, що підтверджується платіжними інструкціями № 86, №87 від 10.01.2023, та того, що оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності відповідача протиправними після такого виправлення, суд приходить до висновку, що про наявність підстав для закриття провадження по справі.

Розглянувши клопотання позивача щодо стягнення понесених нею витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн та стягнення сплаченого нею судового збору у розмірі 1073, 60 грн, судом встановлено наступне.

За приписами частини другої статті 238 КАС України у випадку закриття провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Так, судові витрати, за приписами частини першої статті 132 КАС України, складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До останніх, відповідно, частиною третьою цієї статті віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина друга статті 132 КАС України).

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (пункт 5 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір").

Разом з тим, слід зазначити, що сплачений позивачем судовий збір у цій справі може бути повернуто за клопотанням позивача у порядку, визначеному статтею 7 Закону України "Про судовий збір" та відсутні підстави для стягнення відповідача сплаченого позивачем судового збору.

Витрати на правничу допомогу адвоката відповідно до частини другої статті 134 КАС України підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи разом з іншими судовими витратами. Отже, ця норма відсилає до загального порядку розподілу судових витрат, що визначений статтею 139 КАС України КАС України.

Однак, зі змісту цієї норми КАС України, не вбачається визначення порядку розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України. Стаття 140 КАС України також незастосовна до ситуації, що склалася, з огляду на відсутність заяви позивача про відмову від позову в означеній частині позовних вимог.

Водночас, частина восьма статті 139 КАС України дозволяє суду у випадку, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням обставин, що склалися, за відсутності чіткого правового регулювання розподілу судових витрат саме у такому випадку процесуальним законом, суд керується принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли. Так, визнавши помилку й усунувши її, сторона відповідача не давала приводу для подальшого розгляду справи, адже права позивача були поновлені і без завершення судового процесу.

За таких обставин суд вважає за можливе на підставі частини восьмої статті 139 КАС України понесені сторонами судові витрати залишити за такими сторонами, не покладаючи обов`язок їх відшкодування на іншу сторону.

Аналогічні висновки викладено в постанові Верховного Суду від 27.04.2023 по справі №260/3162/22.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі та відсутності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору та понесених витрат на професійну (правничу) допомогу.

Керуючись ст.140, 237, 238, 248, 294 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність Державної установи Центр пробації Міністерства юстиції України щодо невиплати грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна; стягнення з Державної установи Центр пробації на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за належні до видачі предмети речового майна у розмірі 13587,41 грн.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про стягнення з Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України судового збору та понесених витрат на професійну (правничу) допомогу-відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку визначеному ст. 295 та п.15.5 розділу VII КАС України. Ухвала набирає законної сили відповідно до приписів ст. 256 КАС України.

Суддя К.О. Танцюра

.