Справа № 463/10393/23
Суддя: Яворський С. Й.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-адр/463/2/24
19 березня 2024 року м. Львів
Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Яворського С.Й.
секретар судових засідань Козак О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові заяву адвоката Франків Андріяни Володимирівни про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2024 у справі №463/10393/23 (Провадження №2-а/463/2/24), позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення №171 від 10.08.2023 року, винесену адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрито. Стягнуто з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, (ідентифікаційний код юридичної особи 04056109) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок )..

12.03.2024 від представника позивача адвоката Франків А.В. надійшла заява, подана через електронний суд, про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача 8000 грн. втрат на професійну правничу допомогу, до якої долучено: договір про надання правової допомоги №120224-1 від 12.02.2024; акт приймання-передачі наданих послуг №120224-1 від 11.03.2024; додаток №1 до Акту (розрахунок наданих юридичних послуг) від 11.03.2024; платіжні інструкції (квитанції): №546860233 від 12.02.2024, №558228767 від 11.03.2024, №558336276 від 11.03.2024, №558349629 від 11.03.2024.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Представником Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради подано до суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення суду, відповідно до якого таку просить залишити без розгляду.

Адвокатом Франків А.В. до суду подано клопотання про розгляд заяви про винесення додаткового рішення без її та її довірителя участі, просить таку задоволити в сумі 7893 грн., що підтверджуються відповідними банківськими платівками. Також долучено письмові пояснення на заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали заяви про ухвалення додаткового рішення, матеріали справи №463/10393/23, приходжу до наступного висновку.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2024 у справі №463/10393/23 (Провадження №2-а/463/2/24), позов задоволено. Скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення №171 від 10.08.2023 року, винесену адміністративною комісією при Личаківській районній адміністрації Львівської міської ради, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрито. Стягнуто з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, (ідентифікаційний код юридичної особи 04056109) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок ).

Судом під час винесення рішення суду не вирішувалось питання щодо розподілу понесених витрат на правову допомогу, оскільки адвокатом заявлено вимогу про відшкодування витрат на правову допомогу, однак така зазначила, що докази понесення витрат будуть надані протягом п`яти днів після винесення рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: зокрема: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес

Системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

(1) Договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі (виключення щодо останнього наведені в частині 2 статті 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»);

(2) За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України;

(3) Як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару;

(4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв;

(5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»;

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

В укладеному договорі №120224-1 про надання правової допомоги від 12.02.2024 року, а саме п.4.1 такого, сторони погодили, що сума гонорару за вступ у справу адвоката, ознайомлення з матеріалами справи та підготовка до судових засідань становить 3000 грн. Судові засідання за договором становить 2000 грн. за одну годину.

Як вбачається з долучених до заяви копій договору про надання правової допомоги №120224-1 від 12.02.2024; акту приймання-передачі наданих послуг №120224-1 від 11.03.2024; додаток №1 до Акту (розрахунок наданих юридичних послуг) від 11.03.2024; платіжні інструкції (квитанції): №546860233 від 12.02.2024, №558228767 від 11.03.2024, №558336276 від 11.03.2024, №558349629 від 11.03.2024, позивачем понесено 7900 витрат на правову допомогу, при цьому платіжними інструкціями підтверджено 7893 грн.

Згідно розрахунку наданих юридичних послуг по Договору №120224-1, такі витрати складаються з наступного: ознайомлення з матеріалами справи №463/10393/23 та юридична консультація в межах справи - 1000 грн.; вступ у справу (укладення договору №120224-1 від 12.02.2024) та складання клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу від 13.02.2024 2000 грн.; підготовка та участь у судовому засіданні 13.02.2024 2000 грн.; підготовка та участь у судовому засіданні 28.02.2024 2000 грн.; складення заяви про ухвалення додаткового рішення від 11.03.2024 та додатків до заяви 900 грн.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування при вирішення заяви сторони.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд зазначає про те, що заява сторони про розподіл судових витрат (клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу а.с.71, заява про ухвалення додаткового рішення а.с.110) фактично є дією спрямованою на реалізацію стороною свого права лише на подання доказів щодо витрат, які вже понесені такою стороною, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.

Даний висновок узгоджується з висновком викладеними в Постанові ОП КГС ВС від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22.

Крім цього, суд зазначає, що укладення договору №120224-1 від 12.02.2024 про надання правової допомоги, є підставою для надання адвокатських послуг, однак укладення такого договору, не є витратами на правову допомогу та не підлягають відшкодуванню.

Згідно матеріалів справи, адвокат Франків А.В. була присутня в судовому засіданні лише 13.02.2024 року. При цьому, 28.02.2024 року засідання не відбулось, у зв`язку з неявкою учасників процесу, тому такі витрати за 28.02.2024 року компенсації не підлягають.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заяву слід задоволити частково та стягнути з відповідача на користь позичава 3000 грн. витрат на правову допомогу .

Керуючись ст.137, 141, 246, 247, 270, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

Заяву адвоката Франків Андріяни Володимирівни про стягнення судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 3 000 (три тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу .

Врешті відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів із дня його складення.

Додаткове рішення складено 21.03.2024.

Суддя: С.Й. Яворський