Справа № 758/8603/23
Суддя: Будзан Л. Д.
Дата ухвалення: 2024-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/8603/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Будзан Л.Д.,

за участі секретаря судового засідання - Соколовської А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 193090 від 12 липня 2023 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КУпАП та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 липня 2023 року інспектором СРПП відділу поліції № 1 Білоцерківського ТПП ГУНП в Київській області Хайлюк В.С. відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 193090 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 122 КУпАП, а саме паркування на місці для осіб з інвалідністю не маючи відповідного документу, у зв`язку з чим, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Позивач вважає зазначену постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не пред`явлено належних доказів, які б свідчили про вчинення саме позивачем правопорушення, оскільки паркування його автомобіля на місце для осіб з інвалідністю здійснила інша особа, а саме дружина позивача, яка у подальшому перепакувала автомобіль, а не позивач, крім того, інспектором не досліджувались та не надавались для ознайомлення докази, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення, на момент складання відповідачем оскаржуваної постанови доказів вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 6 ст. 122 КУпАП, не було. На підставі викладеного, просив позов задовольнити.

27 липня 2023 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача, на виконання вимог ст. 162 КАС України, надано письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначено про невизнання позовних вимог з огляду на наступне. Так, під час патрулювання в м. Сквира по вул. Соборній 12 липня 2023 року о 17 годині 47 хвилин інспектором Наточним В.С. було помічено транспортний засіб «LAND ROVER», д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив паркування на стоянці супермаркету «Фора» з порушенням правил дорожнього руху України, зокрема п. 5.42.1 п. 5 розділу 33 ПДР України. У зв`язку з чим, інспектор під`їхав до вказаного автомобіля з метою перевірки наявності відповідних документів, які дозволяють здійснювати стоянку на вказаному місці, а саме «Особи з інвалідністю», оскільки відповідної позначки на транспортному засобі не було. При цьому, водій вказаного автомобіля зайняв 2 паркомісця. Підійшовши до автомобіля, інспектор виявив відсутність водія, а на пастирському місці сиділа пасажирка, якій інспектор представився та повідомив про безперервне відео фіксування. На питання про водія, пасажирка відповіла, що останній пішов у супермаркет за покупками. В ході чого, інспектором було здійснено фотофіксацію події та перевірено автомобіль за допомогою ІКС «ІПНП», власником якого встановлено позивача. Дочекавшись водія, останньому інспектором було повідомлено про відеофіксацію події, роз`яснено права, та суть правопорушення, на що водієм було повідомлено інспектору, що він не є особою з інвалідністю, та не здійснює перевезення особі з інвалідністю. У подальшому водій сів в автомобіль та перепакував його на інше місце. У подальшому на вимогу про пред`явлення документів, водій повідомив, що він документи пред`являти не буде та взагалі не вказане правопорушення він не вчиняв. У подальшому водієві було роз`яснено права та складено постанову про адміністративне правопорушення. Позивач у подальшому зачинив двері автомобіля та покинув місце події. На підставі викладеного просить суд відмови у задоволенні позову.

22 грудня 2023 року позивачем надано до суду відповідь на відзив, в якій викладено заперечення на відзив відповідача та вказано. Що представником відповідача не надано доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема відеодоказу.

22 січня 2024 року ухвалою суду вказану адміністративну справу прийнято суддею Будзан Л.Д. до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 12 липня 2023 року інспектором СРПП відділу поліції № 1 Білоцерківського ТПП ГУНП в Київській області Хайлюк В.С. відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАВ № 193090 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення позивачем стоянки на місці, що позначене дорожнім знаком 5.42.1 з доданою до нього табличкою 7.17 "Особи з інвалідністю", на якому дозволено зупинку/стоянку для індивідуальних траснпортних зщасобів, якими керують особи з інвалідністю, не мав при собі документів, що підтверджують інвалідність водія або одного з пасажирів, відповідальність за яке передбачена ч. 6 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 1020 грн.

Дослідивши оскаржувану постанову та матеріали справи, суд вбачає, що жодних пояснень свідків та доказів здійснення фото чи відео фіксації, які б підтвердили порушення позивачем ПДР України, крім викладених інспектором обставин в постанові, не міститься.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваних постанов про адміністративне правопорушення, працівником поліції при винесені постанов не було наведено доказів, на яких ґрунтується їх висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Крім того, при досліджені судом CD - диску, наданого відповідачем на підтвердження факту порушення Правил дорожнього руху позивачем, встановлено, що диск пошкоджено, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості дослідити надані стороною відповідача докази.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанов по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів того, що позивачем вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідачем до суду надано не було та такі докази в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, а також ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів в підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 536 грн. 80 коп.

Керуючись ч. 6 ст. 122, ст. ст. 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії БАВ № 193090, якою 12 липня 2023 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, за яким постановою БАВ № 193090 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення від 12 липня 2023 року, притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в сумі 1020 грн. - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін по справі:

позивач - ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Головне управління Національної поліції в Київській області, юридична адреса: вул. Володимирська, буд. 15, м. Київ

Суддя Леся БУДЗАН