Справа № 420/29697/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якому позивач просить:

скасувати постанову Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.04.2020 року №54507125 про повернення виконавчого документа стягувачу;

зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №54507125.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 24.10.2022 року вона звернулась до Чорноморського міського відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна по вказаних вище виконавчих провадженнях у зв`язку зі смертю боржника, адже син ОСОБА_2 не може набути права власності на об`єкт нерухомого майна, але отримала відмову з підстав того, що виконавчі провадження були завершені у відповідності до п.2 ч.1 ст.37 та п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», та на виконанні відсутні виконавчі документи, то в даному випадку законні підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні.

Також позивач вказує, що 06.10.2023 року вона звернулась до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про виключення ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників, як поручителя ОСОБА_4 з питань іпотечного договору та який є дідом ОСОБА_2 . Листом від 06.10.2023 року №21.12-42622 відповідачем відмовлено у виключенні ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників, оскільки обставини, заявлені для виключення особи з реєстру, не передбачені п.23 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначила, що подана позовна в частини скасування постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язання не підлягає задоволенню.

В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначила, що виконавче провадження №54507125 завершено 20.04.2020 року згідно п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», що не передбачає виключення боржника з реєстру боржників.

06.10.2023 року до відділу надійшла заява ОСОБА_1 про надання інформації, щодо перебування у реєстрі боржників ОСОБА_3 по виконавчому провадженню 54507125 та зняття з реєстру боржників. 06.10.2023 року за вихідним номером 21.14.42622 ОСОБА_1 надано відповідь щодо порядку та підстав для винесення постанови про зняття боржника з реєстру боржників.

На момент завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу 20.04.2020 боржник ОСОБА_4 був живий, дата смерті 13.05.2020 рік. Підстав для закінчення виконавчого провадження передбачених статтею 39 п. 3 ЗУ «Про виконавче провадження» не було. В даному випадку обставини визначені щодо подачі заяви боржником щодо підстав виключення його з реєстру боржників не можливі у зв`язку з його смертю.

Разом з тим, представник відповідача зазначає, що частина 7 статті 9 Закону №1404 та пункт 6 Розділу ХІ Положення №2432/5 вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників. Для належного відновлення прав та прийняття спадщини від ОСОБА_3 позивачу необхідно надати відомості, довідки тощо про відсутність боргу, або відступлення боргу, який був підставою для примусового стягнення з померлого та пред`явити їх до суду, як доказ можливості виключення боржника з Єдиного реєстру боржників. В такому випадку підлягає застосування п. 23 Розділу ІІІ Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5, та може бути здійснено виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

Але позивач просить скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, яка не є перешкодою для винесення постанови про виключення боржника з реєстру боржників. Тобто після винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, державний виконавець має можливість винести постанову про виключення боржника з реєстру боржників, тільки з тих обстави, які чітко передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень . В даному випадку позивач має право скористатися своїм правом звернення до суду з заявою, щодо виключення боржника з реєстру боржників за рішення суду.

Саме це було запропоновано позивачу у відповіді на її заяву від 06.10.2023 року. У разі ухвалення такого рішення, та пред`явлення до відділу у виконавця є законі підстави для винесення постанови про виключення боржника з єдиного реєстру боржників. Потреби в скасуванні постанови про повернення виконавчого документу стягувачу та зобов`язання вчинення певних дій немає.

Ухвалою суду від 20.11.2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

Також, ухвалою суду від 20.11.2023 року у відповідача витребувано належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №54507125, а також витяг з Єдиного реєстру боржників внесених стосовно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Зупинено провадження до отримання витребуваних доказів.

Ухвалою суду від 22.02.2024 року поновлено провадження у справі №420/29697/23. Витребувано у Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №54507125, а також витяг з Єдиного реєстру боржників внесених стосовно ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Зобов`язано Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) надати витребувані судом документи у строк до 04 березня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду, розташованого за адресою: 65062, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14. Провадження у справі зупинено до отримання витребуваних доказів.

В судовому засіданні, призначеному на 11.03.2024 року о 12:00 год., сторони участі не приймали, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, згідно приписів ст.268 КАС України.

Представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги в місті Одесі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року поновлено провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Бурлаченко Іриною Каримівною видано довідку від 25.01.2023 №11/02-14 про спадкоємців по спадковій справі до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , яка діяла від імені свого малолітнього сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була подана заява про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_4 , а саме 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - є спадкоємцем померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_4 .

А ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме :

- земельну ділянку АДРЕСА_2 ,-

- земельну ділянку та житловий будинок АДРЕСА_3 ,

- земельну ділянку АДРЕСА_4 ,

- 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 .

Інші спадкоємці до нього часу з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Так, постановою старшого державного виконавця Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 16.08.2017 відкрито виконавче провадження №54507125 з примусового виконання виконавчого листа №509/4550/14 від 10.02.2015, виданого суддею Овдіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_5 про стягнення боргу з ОСОБА_3 у розмірі 122593,51 грн.

Постановою заступника начальника відділу Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.04.2020 року повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Разом з тим, відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників від 23.02.2024, ОСОБА_3 є боржником у виконавчому провадженні №54507125.

ОСОБА_1 , яка діє від імені свого малолітнього сина - ОСОБА_2 звернулась до відповідача з заявою від 06.10.2023 року, на яку листом від 06.10.2023 року відповідач повідомив, що у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №54507125 з примусового виконання виконавчого листа №509/4550/14 виданий 10.02.2015 документ видав: суддя Овідіопольського районною суду Одеської області Бичковський Є.Л. про: в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" за кредитним договором від 21 грудня 2007 року №10/71/07-Zkln у загальному розмірі 122593,51 гривень, яка складається з тіла кредиту 102586,15 гривень та відсотків за кредитом 20007,36 гривень, звернути стягнення на належну на праві власності ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 0,08 га під № 45, за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом її продажу з прилюдних торгів за початковою ціною визначеною експертом на час продажу. Виконавче провадження №54507125 завершено 20.04.2020 року згідно п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», що не передбачає виключення боржника з реєстру боржників. Порядок виключення боржника з реєстру боржників передбачено п. 23 розділ III Інструкції з організації примусового виконаним рішень, зокрема, відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників підставі судового рішення.

В даному випадку позивачу запропоновано звернутись до суду.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), а також Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 №1403-VIII (далі - Закон «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів»).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону №1403-VIII).

Відповідно до статті 4 Закону «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», що визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус, передбачено, що діяльність приватних виконавців здійснюється з дотриманням принципів: верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; обов`язковості виконання рішень; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями. Частиною 2 вказаної норми передбачено, що приватний виконавець повинен здійснювати свою професійну діяльність сумлінно, поважати інтереси стягувачів, боржників, третіх осіб, не принижувати їхню гідність.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Реєстрація боржника в Єдиному реєстрі боржників не звільняє його від виконання рішення.

Державні органи, органи місцевого самоврядування, нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа.

Банки у разі відкриття рахунку на ім`я фізичної особи, внесеної до Єдиного реєстру боржників, у тому числі через відокремлені підрозділи банку, або закриття рахунку такою особою зобов`язані у день відкриття або закриття рахунку повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав.

Відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відомості про боржника за рішенням про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною вносяться до Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про накладення штрафу на боржника.

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно з п.п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:

стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Аналогічні норми передбачені і Положенням про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення № 2432/5), відповідно до п.2 розділу І якого, єдиний реєстр боржників - систематизована база даних про боржників, що є складовою Системи та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Так, згідно з п. 6, 7 розділу Х Положення №2432/5 система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: 1)про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. У разі скасування постанови про відкриття виконавчого провадження відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників. У разі відновлення виконавчого провадження відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників.

З аналізу викладених приписів Закону №1404-VІІІ та Положення №2432/5 вбачається, що дійсно чинним законодавством визначено вичерпний перелік підстав, за яких відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників.

Між тим, постанова державного виконавця від 29.04.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачу прийнята на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, суд вважає обґрунтованими доводи представника відповідача, що станом на 29.04.2020 року у відповідача відсутні були підстави для прийняття постанови про виключення боржника з Єдиного реєстру боржників, оскільки ОСОБА_3 був живий, а інформації щодо сплати боргу відповідачу надано не було.

Між тим, завершення виконавчого провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не зобов`язує державного виконавця прийняти постанову про виключення боржника з Єдиного реєстру боржників.

Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань щодо протиправності оскаржуваної постанови Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.04.2020 року №54507125 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності прийнятої Овідіопольським відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) постанови від 20.04.2020 року №54507125 про повернення виконавчого документа стягувану, а також те, що вказана постанова жодним чином не порушує права та інтереси позивача, а її скасування не призведе до поновлення порушених прав позивача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги про скасування постанови Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 20.04.2020 року №54507125 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «ПРОФІТГІД» укладено договір відступлення права вимоги за іпотечним договором від 21.03.2018 року, відповідно до п.1.1 якого на умовах цього Договору, Договору №328/К купівлі-продажу майнових прав від 21.03.2017 (далі за текстом - Договір купівлі-продажу) та на підставі Протоколу електронного аукціону № UA-EA-2018-01-10-000124-а від 28.02.2018 року (оператор електронного майданчику, через який надано найвищу цінову пропозицію - ТОВ «Закупівлі ЮА». далі за текстом - Оператор). Первісний Іпотекодержатсль передає (відступає) Новому Іпотекодержателю право вимоги за:

- Іпотечним договором № б/н під 21.12.2007 року, з усіма додатками та додатковими угодами (надалі за текстом - Договір іпотеки), посвідченим приватним нотаріусові Овідіопольського районного нотаріального округ) Одеської області Гурською В.С., зареєстрованим за реєстровим №1342, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (код за ) та фізичною особою ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Іллічівським МВ УМВС України в Одеській області 20.06.1997 року, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (далі за текстом Іпотекодавець), право вимоги за якими перейшло до AT «Дельта Банк» на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та AT «Дельта Банк», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д. Г. та зареєстрованого в реєстрі за №1441, в якості забезпечення виконання зобов`язань Боржника ОСОБА_4 (далі за текстом Боржник) за Кредитним Договором № 10/71/07-Zkln від 21.12.2007 року (надалі за текстом - Основнни договір).

Пунктом 1.2 цього договору встановлено, що відповідно до Договору іпотеки Іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за Основним договором, передав в Іпотеку нерухоме манно, а саме:

- земельна ділянки №45 (сорок п`ять), площею 0,080 га, в тому числі по угіддях, рілля, 0,080 га, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Молодіжне, ОГТС «Приморський», лінія 9 (Дев`ять), та належить Іпотекодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (бланк серії ЯГ № 952631), виданого Молодіжненською сільською радою Овідіолольського району Одеської області 05.02.2007 року на підставі рішення III сесії V скликання Молодіжненської сільської ради від 09.06.2006 року, за №83-V. Державний акт на паво власності на земельну ділянку зареєстровано в Книзі записів актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №02. Кадастровий номер земельної ділянки 02 004 1165. Експертна грошова оцінка земельної ділянки згідно Звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки ПП «АРГУМЕНТИ» від 10.12.2007 року складає 250296 гривень 00 копійок. Цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва. Іпотекодавець стверджує, що обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки та земельні сервітути, що передбачені ст. ст. 98. 99,110,111 Земельного кодексу України відносно неї не встановлені.

26.12.2018 року згідно договорів про відступлення права вимоги право вимоги за іпотечним договором від 21.12.2007 року та кредитним договором №10/71/07-Z від 21.12.2007 року перейшло до ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 2.7 договору права вимоги за іпотечним договором від 26.12.2018 вартість відступлених прав вимоги за Договором Іпотеки, що є предметом цього Договору, була сплачена Новим Іпотекодержателем Первісному Іпотекодержателю в межах Договору про відступлення права вимоги №1 від 26.12.2018 року в повному обсязі.

Також, судом встановлено, що рішенням Іллічівського міського суд Одеської області від 12.04.2023 року у справі №501/531/23 позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 , до Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південно-міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна - задоволено. Знято арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 8309276 від 30 грудня 2014 року. Знято арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 10394684 від 14 липня 2015 року. Знято арешт з усього нерухомого майна, номер запису про обтяження: 30926308 від 28 березня 2019 року. Скасовано запис про державну реєстрацію іпотеки, номер запису: 13452435 від 21.12.2007 року та заборони, номер запису: 6286764 від 21.12.2007.

В рішенні Іллічівського міського суд Одеської області від 12.04.2023 року у справі №501/531/23 встановлено:

«Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки - 320608842), параметри запиту: ПІБ: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_6 наявна наступна інформація про обтяження, а саме: номер запису про обтяження - 8309276 від 30.12.2014 - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 10394684 від 14.07.2015 року - арешт нерухомого майна; номер запису про обтяження - 30926308 від 28.03.2019 року - арешт нерухомого майна (а.с.10-11).

Крім цього, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухому майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки - 320608842) встановлено, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно міститься запис про іпотеку, об`єктом обтяження є земельна ділянка кадастровий номер 512378200:02:004:1165 (а.с.9).

Згідно довідки про склад спадкоємців (а.с.17) ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Після смерті ОСОБА_3 права вимоги за вказаними вище договорами перейшли до його сина - ОСОБА_4 , який одночасно почав виступати як боржник та як кредитор у договірних зобов`язаннях.

Згідно ч.1 ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

У зв`язку із цим обтяження, наявні у реєстрі, підлягають скасуванню.».

Виходячи з аналізу вказаних вище норм та встановлених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_3 перестав бути боржником у вказаному виконавчому провадженні у розумінні Закону України «Про виконавче провадження», відомості щодо позивача мають бути виключені з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішення має бути прийняте з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У Рішенні від 27 вересня 2010 року по справі Гірвісаарі проти Фінляндії зазначено, що ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем при поданні позову сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за квитанцією від 10.11.2023 року.

Враховуючи викладене, та те що позовні вимоги ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню, суд дійшов висновку про стягнення з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) суму сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ст.139, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 287 суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Овідіопольський відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити відомості про боржника ОСОБА_3 з Єдиного реєстру боржників внесених у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження №54507125.

Стягнути з Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 грн

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , адреса: АДРЕСА_7 ), яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_7 );

Відповідач: Овідіопольського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (код 35038745, адреса: вул. Портова, буд. 2, смт Овідіополь, Одеська область, 67801);

Суддя П.П.Марин