Справа № 566/146/24
Суддя: Феха Т.С.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 566/146/24
номер провадження 2-а/558/4/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 березня 2024 року селище Демидівка
Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі судового засідання Ковальській Л.С., з участю позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області, інспектора 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Іванюка Юрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів Управління патрульної поліції в Рівненській області, інспектора 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Іванюка Юрія Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1349357, винесеної 1 лютого 2024 року інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції Іванюком Ю.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 1 лютого 2024 року відносно нього інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції Іванюком Ю.А. винесено постанову серії ЕНА №1349357 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та накладено адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень.
Вважає, що він не порушував Правил дорожнього руху, а працівниками поліції безпідставно винесено відносно нього оскаржувану постанову.
31 січня 2024 року він дійсно близько 14:00 години керував транспортним засобом марки «Опель Вектра» по вул. Сурмичі в м. Дубно, Дубенського району Рівненської області, із забезпеченням безпеки та дотриманням Правил дорожнього руху, у тому числі щодо користування засобами пасивної безпеки. 31 січня 2024 року він був відряджений із ІНФОРМАЦІЯ_1 до КНП «Дубенська міська поліклініка Дубенської міської ради для супроводу військовозобов`язаних при проходженні ними військово-лікарської комісії. Без видимої на те причини був зупинений інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 . На місці зупинки йому було пояснено, що причиною такої зупинки послугувало нібито відсутність застебнутого ременя безпеки. Проте патрульний автомобіль рухався позаду автомобіля яким він керував, і з такого положення наявність чи відсутність ременя безпеки на водієві, вважає, просто не могла бути видна для поліцейських. Спілкуючись з поліцейськими, він був пристебнутим ременем безпеки, що повинно бути зафіксовано нагрудною камерою поліцейських. Наступного дня відносно нього інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції Іванюком Ю.А. було винесено оскаржувану постанову.
Позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказує про те, що постанову серії ЕНА №1349357 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 5 ст. 121 КУпАП, вважає протиправною, оскільки у поліцейських відсутні будь-які докази, що підтверджують його винуватість у вчиненні порушення Правил дорожнього руху. Інспектор 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодший лейтенант поліції Іванюк Ю.А. під час винесення оскаржуваної постанови повідомив, що є відеоматеріали, які підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, але такі відеоматеріали для перегляду йому надані не були. Вважає, що у поліцейського не було достатніх доказів, що підтверджували б вчинення ним адміністративного правопорушення.
З таких підстав, позивач просив постанову серії ЕНА №1349357 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену відносно нього за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати, як протиправну, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.
Представник відповідача Управління патрульної поліції в Рівненській області на розгляд справи не з`явився. Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначається про те, що відповідач позовні вимоги позивача не визнає, вважає їх безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні позову просив відмовити. В обґрунтування заперечень проти позовних вимог позивача у відзиві на позовну заяву Управління патрульної поліції в Рівненській області зазначається про те, що 31 січня 2024 року о 14 годині 17 хвилин позивач керував транспортним засобом марки «Опель Вектра» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Сурмичі, 85 в м. Дубно, що обладнаний засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Ч. 1 ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Представник Управління патрульної поліції в Рівненській області не може надати відеозапис з персонального нагрудного відеореєстратора поліцейського, оскільки термін зберігання таких матеріалів вийшов.
У відзиві на позовну заяву Управління патрульної поліції в Рівненській області зазначено про те, що зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №1349357 від 1 лютого 2024 року, винесеної відносно ОСОБА_1 , в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Вважають, що оскаржувана постанова складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам закону, а тому підстави для задоволення адміністративного позову відсутні. Оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності нормам чинного законодавства в межах компетенції поліцейського патрульної поліції.
Відповідач інспектор 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодший лейтенант поліції Іванюк Ю.А. в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час розгляду справи у встановленому порядку, заяв/клопотань чи відзиву на позовну заяву до суду не подавав.
Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.
З цих підстав, суд приходить до висновку про розгляд справи без участі представника Управління патрульної поліції в Рівненській області та інспектора 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Іванюка Ю.А.
Вивчивши та дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 1 лютого 2024 року інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції Іванюком Ю.А. було винесено постанову серії ЕНА №1349357 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої, зазначається про те, що ОСОБА_1 31 січня 2024 року о 14 годині 17 хвилин в м. Дубно по вулиці Сурмичі, 85, керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивної безпеки та був не пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в. Правил дорожнього руху. Відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 5 ст. 121 КУпАП у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 6).
Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом з дотриманням процесуальної форми її розгляду.
Пунктом 2.3.в. Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України.
Положення ч. 1 ст. 77 КАС України покладають обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та/чи заперечення, на кожну із сторін, як позивача, так і відповідача.
В силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як встановлено із змісту оскаржуваної позивачем постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1349357, доказами вчинення адміністративного правопорушення зазначена відеофіксація на технічний пристрій Б/К №476424, № 472293.
Проте, що відзиву на позовну заяву відповідачем не надано такої відео фіксації на технічні пристрої Б/К №476424 та № 472293.
Крім того, оскаржувана постанова була винесена відносно позивача ОСОБА_1 1 лютого 2024 року інспектором 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшим лейтенантом поліції Іванюком Ю.А. та у постанові зазначається про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, 31 січня 2024 року.
Однак, до суду відповідачем не було надано відеозаписів виявленого 31 січня 2024 року порушення Правил дорожнього руху, а також відеозапису розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачем.
Проте, у відзиві на позовну заяву відповідач посилається саме на наявність відеозаписів з нагрудної камери поліцейського, якими зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Наданий до суду відповідачем Управлінням патрульної поліції в Рівненській області відеозапис з відеореєстратора службового автомобіля, не містить відомостей про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. На відеозаписі з відеореєстратора службового автомобіля Національної поліції міститься відеофіксація руху службового автомобіля поліцейських за автомобілем, яким керував позивач ОСОБА_1 31 січня 2024 року. Однак, таким відеозаписом не зафіксовано вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про Національну поліцію", у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час розгляду справи позивач, як на підставу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, посилався на ненадання йому відповідачем на час його зупинки та розгляду 1 лютого 2024 року справи про адміністративне правопорушення і винесення відносно нього оскаржуваної постанови, доказів вчинення адміністративного правопорушення.
Разом з тим, відповідачами доводи позивача не були спростовані належними та допустимими доказами.
Беззаперечних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачами надано до суду не було та судом таких не встановлено.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, об`єктивних даних, які б з достовірністю підтверджували б вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, відповідачами надано не було.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції в Рівненській області (місцезнаходження: м. Рівне, вул. С. Бандери, 14А, код 40108646), інспектора 2 взводу 6 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області молодшого лейтенанта поліції Іванюка Юрія Анатолійовича (місце несення служби: м. Рівне, вул. С. Бандери, 14А) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №1349357 по справі про адміністративне правопорушення від 1 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Демидівський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Т.С. Феха.
Повний текст рішення складено 19 березня 2024 року.