Справа № 380/1756/24
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2024 рокусправа № 380/1756/24
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, позивач) 24.01.2024 звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФО-П ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення податкового боргу в сумі 357369,72 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач має податковий борг, який складається із сум грошових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, самостійно визначених платником шляхом подання відповідних декларацій та заяви про застосування спрощеної системи оподаткування. Оскільки відповідач не сплатив грошові зобов`язання з єдиного податку у встановлені законом строки, такі набули статусу податкового боргу. Відповідачу скерована податкова вимога, проте це не призвело до погашення податкового боргу.

Суд 29.01.2024 відкрив провадження в адміністративній справі за цим позовом та призначив таку до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано учасникам справи, відповідачу запропоновано у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання цієї ухвали подати суду відзив на позовну заяву, в якому вказати про визнання/заперечення позовних вимог.

Суд вжив додаткових заходів для належного оповіщення відповідача про розгляд цієї справи за його участі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку статті 130 КАС України. З огляду на описані вище заходи, вжиті судом для повідомлення відповідача про розгляд справи за його участі, відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд цієї справи.

01.02.2024 на адресу суду надійшло клопотання ФОП ОСОБА_1 про розгляд справи в порядку загального позовного провадження з тих мотивів, що сума податкового боргу є значною для відповідача і може вплинути на здійснення його господарської діяльності. Також відповідач зазначив, що задля детального вивчення матеріалів справи і задля дотримання кваліфікованої правничої допомоги йому потрібен певний розумний строк для належного та дуже детального ознайомлення з матеріалами справи і надання заперечень та відзиву на позовну заяву. Ухвалою від 05.02.2024 суд залишив цю заяву відповідача без задоволення, оскільки: - ця справа не відноситься до справ, які відповідно до ч. 4 ст. 257 КАС України не можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, а позовні вимоги ґрунтуються на обставинах, що підтверджуються наявними у відповідача доказами (податкова звітність відповідача, заява про обрання спрощеної системи оподаткування тощо); встановлені судом строки для подачі заяв по суті спору є достатніми для підготовки відповідача (для укладення договору з адвокатом та для вивчення позовних матеріалів загальним обсягом 20 аркушів) та за потреби за клопотанням відповідача можуть бути продовжені; - питання ймовірності скрутного матеріального стану відповідача у випадку стягнення з нього податкового боргу може оцінюватися судом при вирішенні питань щодо розстрочки/відстрочки виконання рішення суду, проте ніяк не впливає на обрання виду провадження, в якому слід розглянути адміністративну справу та вирішити питання про обґрунтованість позову.

Відповідач станом на 22.03.2024 по суті позовних вимог не висловився, відзиву на позовну заяву не подав. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами).

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 20.03.2017 зареєстрований як фізична особа підприємець, основний вид діяльності за КВЕД 47.11 «Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами».

В 2022-першому півріччі 2023 року ФОП ОСОБА_1 перебував на спрощеній системі оподаткування (3 група, ставка податку 5%), з липня 2023 року на підставі заяви від 13.06.2023 (а.с. 15,16) перейшов на 2 групу, що передбачає сплату авансових платежів по єдиному податку в розмірі 20% від мінімальної заробітної плати.

Грошові зобов`язання по сплаті єдиного податку визначені ФОП ОСОБА_1 як платником податку самостійно, шляхом подачі до контролюючого органу податкової звітності та заяви про обрання спрощеної системи оподаткування (2 група платників єдиного податку) (а.с.12-14):

- уточнююча податкова декларація за 2022 рік від 15.06.2023 , відповідно до якої збільшено суму податку, що підлягає сплаті до бюджету, на 187378,80 грн.;

- податкова декларації платника єдиного податку за 1 квартал 2023 року від 05.07.2023 року на суму 86899,47 грн.;

- податкова декларації платника єдиного податку за півріччя 2023 року від 05.07.2023 року на суму 82710,38 грн. (169609,85-86899,47);

- нарахованого єдиного податку 2 групи по 1340 грн. щомісяця (термін сплати - 20.08.2023, 20.09.2023, 20.10.2023, 20.11.2023, 20.12.2023).

Оскільки ФО-П ОСОБА_1 не сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання з єдиного податку у встановлені Податковим кодексом України строки, ГУ ДПС у Львівській області надіслало йому рекомендованим листом податкову вимогу №0-1301 від 09.08.2023 (а.с.17).

Станом на дату звернення до суду ФОП ОСОБА_1 має податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 357369,72 грн., що підтверджуються довідкою ГУ ДПС у Львівській області №613/5/13-01-13-03 від 12.01.2024 (а.с. 20), відомостями облікової картки платника податків (а.с.19) та складається із сум, що виникли на підставі: - уточнююча податкова декларація платника єдиного податку № від 15.06.2023 року - сума до стягнення 181059,87 грн.); - податкові декларації платника єдиного податку від 05.07.2023 року за 1 квартал, перше півріччя 2023 року на суму 86899,47 грн., 82710,38 грн. відповідно.

Вирішуючи спір, суд застосовує такі норми права:

Відповідно до пункту 15.1. статті 15 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (п. 16.1.4. статті 16 ПК України).

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (пункт 57.1 статті 57 ПК України). Не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків (пункт 56.11 ст.56 ПК України).

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3. статті 57 ПК України).

Згідно з пунктами 59.1, 59.5 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Відповідно до пункту 58.3. статті 59 ПК України, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 59.5. статті 59 ПК України обумовлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до підпункту 14.1.137 п. 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пункту 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється.

Орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження (пункт 87.11. статті 87 ПК України).

Згідно з підпунктами 95.1-95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

ФОП ОСОБА_1 13.06.2022 року подав до контролюючого органу заяву про зміну групи платника єдиного податку з третьої (ставка 5% від суми доходу) та другу (ставка 20% від мінімальної заробітної плати) з 01.07.2023, при цьому вказав про відсутність податкового боргу станом на дату звернення до органу ДПС (а.с. 16). Після переведення відповідача на другу групу як такого, що не має податкового боргу, ФОП ОСОБА_2 подав контролюючому податкові декларації за 2022 рік (уточнююча), перший квартал та півріччя 2023 року, відповідно до яких в липні 2023 року задекларував податкові зобов`язання на третій групі єдиного податку за 2022-2023рр. на загальну суму 356988,65 грн.

Суд констатує, що у разі своєчасного декларування податкових зобов`язань за 2022 рік -1квартал 2023 р. ФОП ОСОБА_1 на підставі пп.8) 298.2.3 ПК України підлягав переведенню на загальну систему оподаткування (як такий, що має податковий борг у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів), а не на другу групу платників єдиного податку.

В другому півріччі 2023 року ФОП ОСОБА_2 як платник другої групи за ставкою 20% від мінімальної заробітної плати п`ять місяців поспіль не сплачував єдиний податок в сумі 1340 грн. щомісяця.

З метою спонукати відповідача сплатити податковий борг, орган стягнення надіслав платнику податку податкову вимогу №0-1301 від 09.08.2023. Цей позов про стягнення податкового боргу подано до суду після спливу 30 днів з дати надіслання платнику податків податкової вимоги.

Станом на дату звернення органу стягнення до суду із позовом про стягнення заборгованості податковий борг ФОП ОСОБА_1 з єдиного податку з фізичних осіб становив 357369,72 грн.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, будь-яких обставин на спростування обґрунтованості позовних вимог ГУ ДПС у Львівській області суду не повідомив, доказів сплати податкового боргу в сумі 357369,72 грн. суду не надав. Описану вище заяву відповідача від 01.02.2024 про перехід до розгляду цієї справи за правилами загального провадження з огляду на викладені в ній аргументи, за відсутності відзиву на позов, а також в світлі описаних в цьому рішенні обставин декларування ФОП ОСОБА_2 податкових зобов`язань за період перебування на третій групі єдиного податку із значним запізненням, з метою переходу на другу групу як такого, що не має податкового боргу, суд розцінює як зловживання процесуальними правами, спрямоване за затягування розгляду справи незначної складності.

З огляду на встановлені обставини справи та наявні письмові докази суд дійшов висновку, що позовні вимоги ГУ ДПС у Львівській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Питання про розподіл судового збору за приписами статті 139 КАС України суд не вирішує, оскільки позивач відповідно до пункту 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,241-246,251,255,257-258,262,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг по сплаті єдиного податку за 2022-2023 роки у сумі 357369 (триста п`ятдесят сім тисяч триста шістдесят дев`ять) гривень 72 коп.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення до суду апеляційної інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович