Справа № 638/3351/24
Суддя: Латка І. П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/3351/24
Провадження № 2-а/638/65/24
РІШЕННЯ

Іменем України

21 березня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Латки І.П.,

за участю секретаря судового засідання Мяснянкіної Г.П.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Адміністративна комісія Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, Борівська селищна рада Ізюмського району Харківської області,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у залі суду м. Харкова адміністративну справу за позовом адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до Адміністративної комісії Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

22 лютого 2024 року за допомогою системи «Електронний суд» ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова як адміністративного з адміністративною позовною заявою до Адміністративної комісії Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 02 лютого 2024 року № 9.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 02 лютого 2024 року Адміністративною комісією Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області винесено постанову № 9 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 800 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 грн 00 коп. Справу про адміністративне правопорушення було розглянуто комісією без ОСОБА_1 . Оскаржувану постанову № 9 Адміністративної комісії Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області було отримано 13 лютого 2023 року. Як зазначено в оскаржуваній постанові, 18.12.2023 року близько 13:30 було здійснено продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям, а саме одну пляшку горілки «Грін Дей» в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП « ОСОБА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 . Всупереч п.2 Наказу Харківської обласної військової адміністрації від 16 травня 2022 року №08В/ «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах воєнного стану в Харківській області» та розпорядженню начальника Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 06 вересня 2023 року №234-од «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області» в магазині «Надія» ФОП « ОСОБА_1 » було порушено правила торгівлі алкогольними напоями, вимоги ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Також в постанові зазначено, що комісія посилається на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 556975, яким начебто встановлено факт продажу алкогольних напоїв військовим 18.12.2023 року близько 13:30 в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП « ОСОБА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач вважає, що оскаржувана постанова не відповідає фактичним обставинам справи, винесена з порушенням норм процесуального права, провина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, а тому провадження має бути закрите на підставі п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП, з наступних підстав.

Так, аналізуючи матеріали справи про адміністративне правопорушення встановлено, що до служби «102» надійшло повідомлення від співробітника ВСП ОСОБА_3 , про те, що 18.12.2023 року о 13:30 за адресою Борівський район, с. Гороховатка у магазині Надія, здійснюється незаконний продаж алкогольних напоїв військовим. За викликом на місце правопорушення прибув поліцейський СРПП ОСОБА_4 , опитавши продавця магазину ОСОБА_5 , яка заперечувала факт продажу, а тому ОСОБА_4 не встановив факту продажу алкогольних напоїв (Рапорт від 18.12.2023р. та пояснення ОСОБА_5 ). Таким чином Адміністративна комісія Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області повинна була провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку із відсутністю події та адміністративного правопорушення.

Крім того, всупереч положенням ст. 268 КУпАП справу розглянуто за відсутністю позивача, при цьому жодних повідомлень про час та місце розгляду справи або будь-яких викликів на адресу позивачки не надходило. В день розгляду справи позивачка знаходилась на стаціонарному лікуванні у м. Києві.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Встановлено відповідачу строк п`ять днів на подання відзиву на позовну заяву.

29 лютого 2024 року до суду надійшов відзив Адміністративної комісії Борівської селищної ради в особі Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з декількох підстав. По-перше, адміністративна позовна заява подана без додержання вимог щодо її форми та змісту, встановлених ст. 160, 161 КАС України. По-друге, Адміністративна комісія Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області є неналежним відповідачем у справі, оскільки не має статусу юридичної особи. По-третє, позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема недостовірною є інформація, що провина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення не підтверджується жодним доказом, оскільки адміністративною комісією повно і всебічно було розглянуто даний матеріал. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено обставини вчинення правопорушення, протокол містить посилання на докази показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які були очевидцями продажу пляшки горілки «Грін Дей» військовослужбовцям у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП « ОСОБА_1 » 18.12.2023, що підтвердили поясненнями на ім`я начальника СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 .

Щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та неповідомлення її про розгляд справи, відповідач зазначив, що Борівська селищна територіальна громада з 01 липня 2023 року входить до переліку територій, на яких ведуться бойові дії. Громада постійно піддається обстрілам ракетами та артилерією, працівників нашого підприємства розкидало по усій планеті. У таких умовах підприємство не має можливості належним чином та у повному обсязі та у штатному порядку вирішувати усі питання. У зв`язку з викладеним, 31.01.2024 у телефонному режимі ОСОБА_1 була попереджена, що засідання адміністративної комісії Борівської селищної ради по розгляду матеріалу про притягнення її до відповідальності відбудеться 02.02.2024 і було її запрошено прийняти у ньому участь. У свою чергу ОСОБА_1 у грубій формі відповіла секретарю комісії ОСОБА_9 , що на засідання не з`явиться і наголосила, щоб більше її не турбували. Що підтверджується актом про відмову громадянки ОСОБА_1 на участь у засіданні адміністративної комісії від 31.01.2024р. та роздруківкою телефонних дзвінків на номер ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), який позивач зазначила у адміністративному позові. Таким чином ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про час та дату засідання адміністративної комісії Борівської селищної ради, на засідання не з`явилася, жодних клопотань не надавала.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року залучено до участі у справі як співвідповідача Борівську селищну раду Ізюмського району Харківської області, , адреса місцезнаходження: 63801, Харківська обл., Ізюмський район, смт. Борова, вул. Центральна 1.

19 березня 2024 року до суду від співвідповідача Борівської селищної ради засобами поштового зв`язку надійшов відзив на адміністративний позов, в якому співвідповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав невідповідності адміністративної позовної заяви вимогам ст. 160, 161 КАС України, відсутністю доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві. Борівська селищна рада зазначає, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності з дотриманням вимог закону та на підставі доказів, які свідчать про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Окрім того, співвідповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ФОП ОСОБА_10 систематично порушує вимоги чинного законодавства, попри заборону тримає у магазині спиртні напої і здійснює їх продаж навіть військовослужбовцям, що є порушенням чинного законодавства та ставить під загрозу життя наших захисників.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи за його відсутністю.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, яка обґрунтована тим, що справа про адміністративне правопорушення Адміністративною комісією Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області розглядалася буз участі особи, стосовно якої здійснювався розгляд та без її повідомлення. В день розгляду справи позивачка перебувала на лікарняному у м. Києві, що підтверджується Випискою із медичної картки стаціонарного хворого №1344. Оскаржувана постанова адміністративної комісії була отримана позивачкою 13 лютого 2024 року, поштою.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами частини 2 статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). Відповідно до частини 1 статті 288 КУпАП, постанову адміністративної комісії по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено у виконавчий комітет (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) відповідної ради або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями статті 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Згідно із положеннями частин 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду та підтверджені належними доказами.

Враховуючи, що оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення отримано позивачем засобами поштового зв`язку лише 13 лютого 2024 року, а з адміністративним позовом до суду позивач звернулася 22 лютого 2024 року, тому наявні підстави для поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 556975 від 18 грудня 2023 року, 18 грудня 2023 року близько 13:30 год в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП « ОСОБА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям, а саме пляшку і горілки «Грін Дей». Всупереч п. 2 наказу Харківської обласної військової адміністрації від 16 травня 2022року № 08В «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Харківській області» та розпорядженню начальника Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 06 вересня 2023 року № 234-од «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області» в магазині «Надія» ФОП « ОСОБА_1 » було порушено правила торгівлі алкогольними напоями.

До протоколу про адміністративне правопорушення надано письмові пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 18 грудня 2023 року, в яких останні зазначили, що 18 грудня 2023 року близько 13:30 год в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ФОП « ОСОБА_1 » за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено продаж алкогольних напоїв військовослужбовцям, а саме пляшку і горілки «Грін Дей».

Згідно з Актом про відмову громадянки ОСОБА_1 на участь у засіданні адміністративної комісії від 31 січня 2024 року за підписом голови комісії - першого заступника селищного голови з питань діяльності виконавчих органів ради Борівської селищної ради Федченка Сергія Володимировича та секретаря комісії - головного спеціаліста відділу соціального захисту населення та охорони здоров`я Борівської селищної ради Попової Алли Миколаївни, 31 січня 2024 року в телефонному режимі за номером було запрошено громадянку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на засідання адміністративної комісії, яке відбудеться 02 лютого 2024 року о 10:45 год за скоєння правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Громадянка ОСОБА_1 в телефонному режимі в грубій формі відповіла секретарю комісії ОСОБА_9 , що на засідання не з`явиться і наголосила, щоб більше її не турбували. Не дослухавши секретаря комісії, поклала слухавку. Ніяких пояснень дана особа не надала, клопотань не надсилала.

Згідно з Протоколом № 9 засідання Адміністративної комісії Борівської селищної ради від 02 лютого 2024 року від 18.05.2022 року прийнято рішення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у розмірі 13600 грн.

Постановою Адміністративної комісії Борівської селищної ради про накладення адміністративного стягнення № 9 від 02 лютого 2024 року визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 13600 грн.

Не погодившись з цією постановою, ОСОБА_1 звернулася до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтями 7, 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачене адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до норм ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення має бути з`ясовано, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення у справі.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

При цьому, в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282.

Отже, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Так, відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), настає у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 156 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до змісту ч. 1 та 2 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із перелічених елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

Згідно з диспозицією частини другої статті 156 КУпАП складом зазначеного адміністративного правопорушення є:

1) об`єкт - суспільні відносини у сфері торгівлі пивом, алкогольними та слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а також суспільні відносини у сфері захисту прав споживачів та охорони здоров`я населення.

2) об`єктивна сторона правопорушення виражається в таких формах:

- порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена,

- або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку,

- продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку,

- продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар),

- торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби;

3) суб`єкт - працівники торгівлі, громадського харчування та сфери послуг, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності в цих галузях;

4) суб`єктивна сторона як умисел, так і необережність.

З матеріалів справи вбачається, що до адміністративної відповідальності притягнуто ОСОБА_1 , як суб`єкта господарювання у формі ФОП.

Водночас, з рапорту поліцейського СПД № 1 (смт. Борова) Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області Білоусова О.В. від 18 грудня 2023 року встановлено, що до служби «102» надійшло повідомлення від співробітника ВСП ОСОБА_3 , про те, що 18.12.2023 року о 13:30 за адресою Борівський район, с. Гороховатка у магазині «Надія», здійснюється незаконний продаж алкогольних напоїв військовим. Прибувши на місце події факту продажу алкогольних напої не встановлено. Чеку продажу алкогольних напоїв, будь-якої відео- та фотофіксації немає. Продавець магазину повідомив, що нічого не продавала та відмовилась надавати будь-які письмові пояснення.

Згідно з письмовими поясненнями ОСОБА_5 ОСОБА_5 на ім`я начальника СПД №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області О. Лісняка від 21 грудня 2023 року, остання повідомила, що 18 грудня 2023 року з 08:00 год до 19:00 год знаходилася на роботі в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , в якому працює продавцем.

За таких обставин, суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, є не суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 , а працівник закладу торгівлі - ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, яка підтверджена належними доказами.

Оскаржувана постанова та докази, на підставі яких було її винесено, взагалі не містять відомостей щодо того, хто здійснив продаж алкогольних напоїв всупереч п. 2 наказу Харківської обласної військової адміністрації від 16 травня 2022року № 08В «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі, в умовах правового режиму воєнного стану в Харківській області» та розпорядженню начальника Борівської селищної військової адміністрації Ізюмського району Харківської області від 06 вересня 2023 року № 234-од «Про заборону торгівлі алкогольними напоями та речовинами, виробленими на спиртовій основі на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області».

Водночас з долучених позивачем доказів, а саме рапорту поліцейського від 18 грудня 2023 року та письмових пояснень ОСОБА_5 від 21 грудня 2023 року, вбачається, що суб`єктом правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » - ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 556975 від 18 грудня 2023 року, а тому Адміністративна комісія Борівської селищної ради безпідставно притягнула її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Окрім того, судом враховано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення 02 лютого 2024 року проводився адміністративною комісією без участі позивачки, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд визнає належними та допустимими докази повідомлення ОСОБА_11 про дату, час і місце засідання комісії, а саме Акт від 31 січня 2024 року та роздруківка (скріншот) до нього, відповідно до яких позивач повідомлялась 31 січня 2024 року в телефонному режимі про розгляд справи 02 лютого 2024 року о 10 год 45 хв.

Однак, слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 277-2 КУпАП, повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Суд наголошує на тому, що обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа, який вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи.

Повідомлення позивача 31 січня 2024 року про розгляд справи 02 лютого 2024 року, тобто за два дні до розгляду, є порушенням ст. 277-2 КУпАП. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач про дату, час і місце засідання адміністративної комісії не була повідомлена неналежним чином, що в силу приписів ст. 268 КУпАП, виключало можливість розгляду справи 02 лютого 2024 року Адміністративною комісією Борівської селищної ради.

Порушення прав особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, зокрема порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладено у постанові від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а.

За нормами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскільки відповідачем під час розгляду справи судом не надано доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, зокрема не доведено, що вона є суб`єктом зазначеного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, розгляд справи проведено за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з порушенням ст. 268 КУпАП, чим порушено право ОСОБА_1 на захист, тому зазначені обставини в сукупності є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, про задоволення позовних вимог та скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 13600 грн, а справа закриттю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року в справі № 543/775/17, зазначено, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення в розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Велика Палата Верховного Суду вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Разом з цим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання цього адміністративного позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Позивачем під час подання позову був сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією № 8838-1976-9366-9234 від 21 лютого 2024 року.

Таким чином, враховуючи факт задоволення позовних вимог, суд стягує з Борівської селищної ради на користь позивача судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на оскарження Постанови Адміністративної комісії Борівської селищної ради про накладення адміністративного стягнення від 02 лютого 2024 року № 9.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , до Адміністративної комісії Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області, Борівської селищної ради Ізюмського району Харківської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову Адміністративної комісії Борівської селищної ради № 9 від 02 лютого 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, - скасувати

Справу щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, - закрити.

Стягнути з Борівської селищної ради, Ізюмського району Харківської області, , адреса місцезнаходження: 63801, Харківська обл., Ізюмський район, смт. Борова, вул. Центральна 1, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 березня 2024 року.

Суддя І.П. Латка