Справа № 120/3064/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

22 березня 2024 р. Справа № 120/3064/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши матеріали:

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 )

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 15.03.2024 року позовну заяву було залишено без руху, з огляду на пропущення строку звернення до суду, відсутності доказів, що підтверджують обставини справи та відсутні відомостей щодо місцезнаходження відповідача.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача уточнено місцезнаходження відповідача та надано відповідну заяву.

У вказаній заяві позивач просить закрити провадження в частині позовних вимог щодо визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки згідно ст. 10-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджених наказом Міноборони 07.06.2018 № 260 за 2023 рік в кількості 20 діб та 14 діб невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та у частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати грошового забезпечення за останньою займаною посадою, оклад за званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода 20100 грн відповідно до Закону № 9342 від 30.06.2023 року.

Частиною 3 статті 9 КАС України визначено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач до відкриття провадження в адміністративній справі подав заяву про її відкликання.

Зі змісту даної норми слідує, що позивач вправі звернутися до суду із заявою про відкликання позовної заяви. При цьому, така заява може подаватися позивачем лише до відкриття провадження у справі. Наслідком задоволення заяви позивача про відкликання позовної заяви є повернення такої позовної заяви.

Разом з цим, згідно з частинами 1 та 5 статті 189 КАС України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Надаючи оцінку поданій позивачем заяві, а також враховуючи стадію судового розгляду справи, суд встановив, що заява за своїм змістом є заявою про відкликання позовних вимог.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовна заява у частині вищезазначених позовних вимог підлягає поверненню.

Окрім того, представником позивачки було надано заяву про поновлення процесуального строку у частині інших вимог щодо виплати грошового забезпечення за період за період перебування на лікуванні з 06.04.2023 року по 10.05.2023 року. Вказана заява мотивована тим, що зміна сталої судової практики, яка відбулася внаслідок застосування коротших строків звернення до суду може розглядатися судом як поважна причина пропуску строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд наголошує, що згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 КЗпП України (в чинній редакції на момент виникнення спірних правовідносин), працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Суд наголошує, що положення законодавства є чіткими та не містять інших положень щодо застосування попередніх строків звернення для правовідносин, що виникли під час дії нової норми.

Натомість правова позиція Верховного Суду в ухвалі від 07.12.2023 року у справі № 990/242/23 стосується правовідносин, що виникли у період до набрання чинності змін редакції ст. 233 КЗпП.

Разом з тим, із наданих матеріалів справи, судом встановлено, що позивач після отримання акубаротравми внаслідок участі у бойових діях знаходився на лікуванні.

06.02.2024 року позивачем було отримано довідку МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Судом враховано, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд також зауважив, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду з позовними заявами, апеляційними та касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції, ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та ст. 6 зазначеної Конвенції.

Вказана обставина є суттєвою та є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Відтак, суд вважає за доцільне поновити строк звернення до суду із цією позовною вимогою.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій вказаної статті.

Згідно із ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, суд вважає, що дана позовна заява у частині позовних вимог щодо бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати позивачеві грошового забезпечення за період з 06.04.2023 року по 10.05.2023 року підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду, відповідає вимогам, визначеним ст. ст. 160, 161 КАС України, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Керуючись ст.ст. 12, 160, 161, 171, 248, 256, 257, 262 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву в частині позовних вимог щодо визнання протиправної бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_2 грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки згідно ст. 10-1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII, Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджених наказом Міноборони 07.06.2018 № 260 за 2023 рік в кількості 20 діб та 14 діб невикористаної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023 рік та у частині визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо невиплати грошового забезпечення за останньою займаною посадою, оклад за званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода 20100 грн відповідно до Закону № 9342 від 30.06.2023 року - повернути особі, що її подала.

Прийняти позовну заяву в частині визнання протиправною бездіяльності військової частини щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 06.04.2023 року по 10.05.2023 року, передбаченого наказом Міноборони від 07.06.2018 року до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Встановити відповідачу 15-денний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України.

Встановити позивачу 3-денний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив в порядку ст. 163 КАС України.

Встановити відповідачу 3-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення в порядку ст. 164 КАС України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Альчук Максим Петрович