Справа № 163/118/24
Суддя: Павлусь О. С.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 163/118/24
Провадження № 2-а/163/13/24
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Павлуся О.С.

з участю секретаря Семенюк К.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в :

У позовній заяві позивач ОСОБА_1 просить скасувати постанову інспектора патрульної поліції серії БАВ № 369891 від 05 січня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а саме за здійснення на в`їзді до МАПП «Ягодин» стоянки, що унеможливило рух інших транспортних засобів. Вважає, що постанова інспектором поліції винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною. Зазначив, що орієнтовно о 01:30 год 05 січня 2024 року прибув до МАПП «Ягодин», оскільки у системі єЧерга отримав повідомлення про необхідність заїзду у пункт пропуску. Транспортний засіб зупинив перед стоп-лінією. Прикордонник повідомив, що поляки блокують кордон, тому необхідно зачекати дозволу, при цьому прикордонник вказав, що автомобіль має стояти в черзі, де його було зупинено. Вранці, стуком у двері автомобіля, його розбудив чоловік у поліцейській формі, який повідомив про необхідність забрати автомобіль і не перешкоджати проїзду. На це повідомив, що чекає на заїзд у термінал та стояти саме у цьому місці йому вказав прикордонник. Чоловік у формі самовільно відчинив дверцята авто, проник у його володіння без вмотивованого на те рішення суду, почав вимагати документи, що посвідчують особу і звинувачувати у порушенні ПДР. На неодноразові прохання зачинити дверцята, оскільки на вулиці було холодно, і можливість спілкування через вікно поліцейський не реагував, разом з напарником відмовились пред`явити службові посвідчення, грубо та не культурно себе поводили, проявляли зверхність. В подальшому без будь-якого дослідження доказів, інспектори, не ознайомивши його з правами, всупереч закону винесли оскаржувану постанову. Зауважив, що не є суб`єктом правопорушення, оскільки по справі жодним чином не підтверджено, що транспортний засіб був запаркований саме ним. В той же час зазначив, що місце стоянки визначив прикордонник, що узгоджується з п.11 ч.1 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу». Його винуватості за критерієм «поза розумним сумнівом» у вчиненні правопорушення не доведено. Крім цього, інспектор не досліджував наявність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, що є обов`язковим при розгляді справи відповідно до ст.280 КУпАП. Обставини, що обтяжують відповідальність, у даному випадку відсутні.

Представник відповідача подала відзив на позовну заяву. У ньому вказала, що оскаржувана постанова відповідає вимогам закону, а винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення доведена письмовими поясненнями очевидця та відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким одночасно спростовуються наведені позивачем у позові доводи стосовно суб`єкта правопорушення, процедури розгляду справи та не роз`яснення йому процесуальних прав. Просила відмовити у задоволенні позову.

В судовому засідання позивач позов підтримав з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача у поданому відзиві просила проводити розгляд справи по наявних матеріалах справи за її відсутності.

Аналізом доказів по справі суд встановив такі фактичні обставини.

05 січня 2024 року поліцейський роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області ДПП Давидюк О.О. виніс щодо позивача ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 369891, якою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680,00 гривень.

Відповідно до змісту цієї постанови ОСОБА_1 05 січня 2024 року о 08:40 годині по вулиці Прикордонників, 22, в селі Старовойтове Ковельського району, безпосередньо на в`їзді до МАПП «Ягодин», керуючи транспортним засобом «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку у місці, де транспортний засіб, що зупинився, унеможливив рух інших транспортних засобів, чим порушив вимоги п.15.10 «д» Правил дорожнього руху.

Частина 3 статті 122 КУпАП встановлює відповідальність за декілька правопорушень, у тому числі за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пункт 15.10 «д» Правил дорожнього руху (далі ПДР) визначає, що стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (1.3. ПДР).

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (1.4. ПДР).

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що до неї додається відеозапис з бодікамери № 477999 та пояснення.

Із перегляду цього відеозапису встановлено, що екіпаж патрульної поліції прибув до черги вантажних автомобілів до міжнародного автомобільного пункту пропуску «Ягодин» за викликом водіїв, що стояли у черзі автомобілів, у зв`язку із блокуванням проїзду автомобілем «Мерседес», номерний знак НОМЕР_1 .

Із письмових пояснень водія ОСОБА_2 вбачається, що 05 січня 2024 року приблизно о 02:00 годині у єЧергу прибув автомобіль «Мерседес Актрос», номерний знак НОМЕР_1 , який здійснив зупинку з порушенням правил дорожнього руху, а саме зупинився на проїзній частині, тим самим заблокував проїзд іншим транспортним засобам, при цьому на неодноразові зауваження не реагував. Як з`ясувалося пізніше водієм цього авто є ОСОБА_1 .

Із відеозапису встановлено, що на проїжджій частині на в`їзд до МАПП «Ягодин» по обидві сторони (лівій та правій) наявні дві колони вантажівок, а транспортний засіб, водієм якого є позивач ОСОБА_1 , стоїть посередині між цими колонами перед дорожньою розміткою «СТОП», тобто перед контрольним постом прикордонного наряду «вартовий шлагбаума» до в`їзду у МАПП «Ягодин».

На час спірних правовідносин мало місце блокування польсько-українського кордону з польської сторони, що є загальновідомим фактом, який додаткового доведення не потребує.

У зв`язку із цим та враховуючи положення Правил проходження електронної черги перед міжнародним пунктом пропуску через державний кордон України за допомогою електронної системи та її функціонування, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України 01.05.2023 № 339, очевидним є те, що вантажні транспортні засоби, які стояли по ліву та праву сторони автодороги очікували дозволу на заїзд на територію МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Позивач вважав можливим очікувати дозволу прикордонної служби на в`їзд до МАПП по середині проїжджої частини, тому на будь-які зауваження не реагував, у тому числі на зауваження працівників патрульної поліції по їх приїзду, при цьому зазначаючи, що жодних Правил дорожнього руху він не порушує.

Такі міркування позивача є помилковими і безпідставними, а посилання на положення п.11 ч.1 ст.20 Закону України «Про державну прикордонну службу» - надуманими.

Проїжджі частини до МАПП «Ягодин» є автомобільними дорогами, тому перебуваючи на них водії та інші учасники дорожнього руху зобов`язані дотримуватись Правил дорожнього руху.

Із переглянутого відеозапису є очевидним, що позивач допустив порушення п.15.10 «д» Правил дорожнього руху, оскільки здійснив стоянку транспортного засобу фактично на проїжджій частині, чим зробив неможливим рух інших транспортних засобів.

Зазначена проїжджа частина не може бути використана як місце для стоянки, оскільки повинна використовуватись за призначенням. Відсутність дозволу на заїзд до пункту пропуску не дає права здійснювати стоянку на цій проїжджій частині, адже вона має бути вільної для проїзду іншого транспорту, наприклад службового, приорітетного, спецтранспорту тощо.

Пунктом 11 частини 1 статті 20 Закону України «Про державну прикордонну службу» передбачено, що органам, підрозділам, військовослужбовцям, а також працівникам Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових обов`язків можуть залучатися до оперативно-службової діяльності, для виконання покладених на Державну прикордонну службу України завдань надається право визначати разом із заінтересованими підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності місця і тривалість зупинок (стоянок) транспортних засобів, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та вантажів у пунктах пропуску через державний кордон України або здійснюють відповідні перевезення через контрольні пункти в`їзду виїзду.

Отже, зазначена норма надає право працівникам прикордонної служби визначати місця і тривалість зупинок (стоянок) транспортних засобів саме у пунктах пропуску через державний кордон України, а не на територіях, що їм передують і знаходяться на в`їзді до таких пунктів пропуску.

Цим же відеозаписом спростовуються доводи позивача про те, що він не є суб`єктом правопорушення. Крім цього, такі доводи спростовується власне його ж позовною заявою, у якій він зазначив, що орієнтовно о 01:30 год 05 січня 2024 року прибув до МАПП «Ягодин», оскільки у системі Е-черга отримав повідомлення про необхідність заїзду у пункт пропуску.

Жодних порушень зі сторони поліцейських під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо позивача не встановлено. Розгляд справи проведено у встановленому порядку, під час якого позивачу достатньо чітко і зрозуміло було роз`яснено його процесуальні права.

Частина 2 статті 33 КУпАП визначає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Зміст наведеної норми чітко визначає, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.

Відтак, у цій частині доводи позивача також є безпідставними.

Згідно із ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на підставі досліджених у справі доказів суд дійшов висновку, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, знайшов своє належне та обґрунтоване підтвердження, розгляд справи поліцейським проведено без порушення прав позивача, а отже постанова серії БАВ № 369891 прийнята поліцейським правомірно, відповідно до закону, в межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

Згідно п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені висновки стосовно суті спору та заявлених вимог, судом встановлено підстави для відмови у задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.242-247 КАС України, суд

у х в а л и в :

Постанову поліцейського роти з обслуговування м.Ковель УПП у Волинській області ДПП Давидюка Олександра Олександровича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 369891 від 05 січня 2024 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 гривень залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування цієї постанови без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його складення.

Інформація про сторін:

позивач ОСОБА_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Департамент патрульної поліції; місце знаходження - вулиця Ф. Ернста, 3, місто Київ; код ЄДРПОУ - 40108646.

Дата складання повного тексту рішення 21 березня 2024 року.

Головуючий: суддя О.С. Павлусь