Справа № 300/4388/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/4388/23 пров. № А/857/19427/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Паславському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України «Лють» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року (головуючий суддя Григорук О.Б., ухвалене в м. Івано-Франківськ о 12:52, повний текст складено 18.09.2023) у справі № 300/4388/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України «Лють» про визнання протиправними та скасування наказів в частині, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють», в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» від 20.06.2023 №526 о/с в частині звільнення ОСОБА_1 ; зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк «Сафарі») Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України з 20.06.2023; зобов`язати Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 20.06.2023 по день винесення рішення суду про поновлення на службі.

Позов обгрунтовує тим, що застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим, службове розслідування проведене з порушенням вимог порядку проведення службового розслідування, зокрема, позивача не було ознайомлено з наказом про призначення службового розслідування, ні з матеріалами чи висновками за результатом його проведення. Наказ про застосування дисциплінарного стягнення та наказ про звільнення вручено і ознайомлено безпосередньо в день його звільнення. Також, позивач вказує, що висновок службового розслідування про порушення службової дисципліни позивачем є повністю безпідставним. Крім цього, звертає увагу, що відповідачем не враховано бездоганний послужний список і зразкову службу.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06.06.2023 №233 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо ОСОБА_1 . Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 20.06.2023 №526о/с в частині звільнення ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України "Лють" з 21.06.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 21.06.2023 по 11.09.2023 в сумі 59447 (п`ятдесят дев`ять тисяч чотириста сорок сім) грн. 09 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") Об`єднаної штурмової бригади Національної поліції України "Лють" з 21.06.2023 та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 22203 (двадцять дві тисячі двісті три) грн. 13 коп. допущено до негайного виконання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь ОСОБА_1 сплачені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ні Дисциплінарний статут, ні Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України не містять норм, які б регламентували обов`язок ознайомлення всіх причетних осіб з наказом про призначення службового розслідування, яке проводиться лише за фактом порушення службової дисципліни та з метою встановлення обставин такого порушення, встановлення осіб, які вчинили дисциплінарний проступок, характеру та ступені їх вини. Апелянт зазначає, що залишення місця несення служби без поважних причин не може бути віднесене до незначних дисциплінарних проступків. Звертає увагу, що матеріали службового розслідування та висновок містять всю необхідну інформацію, передбачену частиною 1 статті 19 Дисциплінарного статуту. Вказує, що дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни допущено під час дії на території України правового режиму воєнного стану. Апелянт наголошує, що повністю мотивував правомірність накладення дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та вважає покарання позивача пропорційним вчиненню дисциплінарного проступку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримує вимоги апеляційної скарги.

Представник позивача заперечує доводи апеляційної скарги. Вважає, що суд першої інстанції прийняв законне і обгрунтоване рішення.

Відповідно до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач з 15.04.2019 проходив службу в Національній поліції України.

17 лютого 2023 року сержанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду поліцейським взводу №2 роти №1 батальйону №2 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк «Сафарі») Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

02.05.2023 Департаментом поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» згідно наказу №154 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни, що призвело до надзвичайної події за участі, в тому числі, ОСОБА_1 , утворено дисциплінарну комісію і затверджено її склад.

За результатами службового розслідування складений висновок №3326/59/01-2023, який 30.05.2023 затверджений т.в.о. начальника Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

В ході службового розслідування дисциплінарна комісія встановила, що 29.04.2023 близько 12:00 лейтенант поліції ОСОБА_2 , перебуваючи на робочому місці, взяв у користування транспортний засіб «Mersedes-Benz Sprinter». Разом із лейтенантом поліції ОСОБА_2 у якості пасажира транспортного засобу, перебував поліцейський взводу №2 роти №1 батальйону №2 сержант поліції ОСОБА_1 . У цей же час ОСОБА_2 та ОСОБА_1 самовільно, без дозволу керівника УПОП №1 залишили місце пункту постійної дислокації та попрямували у напрямку м. Івано-Франківськ. Про наміри залишити місце постійної дислокації ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та інші в установленому порядку керівництво не повідомили зв`язку з чим були складені акти про залишення місця розташування підрозділу ОСОБА_1 від 29.04.2023 за №340/59/16-2023. Висновок службового розслідування містить інформацію про надання пояснень позивачем.

На підставі зібраних доказів та встановлених обставин дисциплінарна комісія дійшла висновку, що сержант поліції ОСОБА_1 допустив ряд порушень вимог чинного законодавства та службової дисципліни.

Так, відповідно до висновків службового розслідування в діях сержанта поліції ОСОБА_3 вбачаються порушення вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1,2,4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня», що виразилось у самовільному залишенні місця постійної дислокації і як наслідок відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години.

Висновком службового розслідування встановлено обставини, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , а саме відсутність дисциплінарних стягнень. Крім того, висновком службового розслідування не встановлено обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , однак зазначено, що дисциплінарною комісією враховано, що порушення службової дисципліни допущено під час воєнного стану на території України.

У зв`язку з вищенаведеним, дисциплінарна комісія вважала інформацію, що стала підставою для призначення службового розслідування, такою що підтвердилася.

Дисциплінарна комісія вважала, що за порушення службової дисципліни, що виразилась у самовільному залишенні місця постійної дислокації і, як наслідок, відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години, застосувати до сержанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі висновків службового розслідування прийнято наказ від 06.06.2023 №233, відповідно до пункту 3 якого за скоєння дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 2 наказу Голови Національної поліції України від 09.08.2022 №568 «Про деякі питання посиленого варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», наказу УПОП №1 від 25.04.2023 №2 «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня», що виразилось у самовільному залишенні місця постійної дислокації і як наслідок відсутності на робочому місці 29.04.2023 з 12.00 по 18.00 без поважної причини понад три години до сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом від 20.06.2023 №526 о/с Департамент поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнив зі служби в поліції сержанта поліції ОСОБА_1 .

Не погоджуючись зі спірними наказами, позивач звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновків, що відповідач обрав вид дисциплінарного стягнення, застосованого до позивача, з порушенням вимог статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України. Крім того, суд вказав, що застосований вид дисциплінарного стягнення є непропорційним встановленому дисциплінарному проступку.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з статтею 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Накази, розпорядження та доручення вищих органів, керівників, посадових та службових осіб, службова, політична, економічна або інша доцільність не можуть бути підставою для порушення поліцейським Конституції та законів України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (Статут). Цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Статтею 11 Статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Статуту дисциплінарний проступок - протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до положень статті 14 Статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно з частиною 1 статті 15 Статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (Порядок). Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Пунктами 2, 3 Розділу ІV Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Згідно з пунктом 7 Розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану визначені статтею 26 Статуту згідно з положеннями якої у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження. Службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (уповноважена особа). За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.

Відповідно до статті 27 Статуту під час проведення службового розслідування у період дії воєнного стану уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення. У разі відсутності поліцейського на службі уповноважена особа зобов`язана викликати його для надання пояснень. Виклик здійснюється шляхом його безпосереднього вручення поліцейському або надсилання поштовим зв`язком чи з використанням електронної комунікації.

Аналізуючи наведені норми, колегія суддів вважає, що метою проведення службового розслідування є установлення фактичних даних вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, зокрема з`ясування обставин, причин та умов, що його зумовили, а також ступінь вини поліцейського, за наслідками чого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі. При цьому, обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Оглядаючи матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Безпосередньою підставою застосування дисциплінарного стягнення згідно оскаржуваних наказів став факт відсутності позивача в пункті постійного місця дислокації 29.04.2023 після 12 години. При цьому, вказаного дня позивач перебував о 09 год. 00 хв. на ранковому шикуванні, після цього на заняттях з фізичної та тактичної підготовки до 12 год. 00 хв.

Згідно акту про залишення місця розташування підрозділу від 29.04.2023 сержантом поліції ОСОБА_1 безпідставно залишено місце розташування підрозділу о 12 год. 00 хв. 29.04.2023 та встановлено його відсутність на службі (робочому місці) без поважних причин.

Згідно встановлених у службовому розслідуванні обставин 29.04.2023 о 18 год. 30 хв. транспортний засіб у якому перебував позивач був зупинений працівниками УПП Тернопільської області поблизу міста Тернопіль.

Апеляційний суд зазначає, що час зупинки транспортного засобу (18 год. 30 хв.) та відстань між місцем дислокації та місцем зупинки транспортного засобу працівниками УПП Тернопільської області підтверджує факт щодо залишення місця розташування позивачем близько 12 год. 00 хв.

Згідно пояснень від 05.05.2023, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , старшого сержанта ОСОБА_5 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , лейтенанта поліції ОСОБА_7 на ранковому шикуванні 29.04.2023 було доведено особовому складу, що виїзд за межі Київської області на вихідні дні заборонено або такий виїзд можливий тільки з дозволу командира полку НОМЕР_1 . Вказані пояснення містять інформацію про те, що вони надані вказаними особами згідно наказу про призначення службового розслідування №154 від 02.05.2023 та підписи осіб, які надавали пояснення про ознайомлення з таким наказом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вказує, що позивачем не наведено належних підстав та обґрунтувань перебування його поза межами Київської області та доказів наявності відповідного дозволу. При цьому, представник апелянта в судовому засіданні надання такого дозволу заперечив. Таким чином, колегія суддів вважає, що факт вчинення дій, які можуть бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності, службовим розслідуванням був встановлений.

Аналіз норм Статуту дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про те, чи є вчинене порушення грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Апеляційний суд приходить до переконання на підставі аналізу матеріалів службового розслідування по факту порушення позивачем службової дисципліни про те, що при визначенні дисциплінарного стягнення позивачу - звільнення з посади, відповідач мав підстави вважати, що проступок позивача відноситься до тих, що підривають авторитет всієї системи органів Національної поліції України. Отже, в межах проведеного службового розслідування встановлені фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях позивача ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника, висновки службового розслідування відповідають вимогам щодо обґрунтованості, такі містять всі необхідні відомості, які повинні враховуватися при прийнятті вмотивованого рішення. В діях позивача, на переконання суду апеляційної інстанції, наявний беззаперечний склад дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення відповідач обрав обґрунтовано, з врахуванням обставин у справі, що не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень. До того ж, колегія суддів враховує, що такі дії позивач вчинив під час дії правового режиму воєнного стану під час несення служби із забезпечення публічної безпеки та порядку.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно з статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 317 КАС України, прецедентну практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваного рішення неповно встановлено обставини справи, висновки суду першої інстанції обставинам справи не відповідають, що має наслідком скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового, яким в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднання штурмова бригада Національної поліції України «Лють» задовольнити.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі № 300/4388/23 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 21.03.2024