Справа № 300/8285/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"21" березня 2024 р. Справа № 300/8285/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Гомельчука С.В. ,
розглянувши у підготовчому засіданні в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій .
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про об`єднання справи №300/8285/23 зі справами №300/8284/23, №300/8342/23, №300/8374/23, №300/8469/23, №300/8603/23 та №300/8602/23 в одне провадження.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 вирішено здійснювати подальший розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
21.03.2024 на адресу суду від представниці позивача надійшла заява про закриття провадження у справі, у зв`язку з відмовою від позову, до якої долучено банківську виписку щодо надходження позивачу коштів зі сплати оспорюваної додаткової винагороди.
Вирішуючи питання щодо закриття провадження у справі, суд виходить з такого.
Частиною третьою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Згідно з частинами 1, 6 ст. 47 Кодексу адміністративного судочинства України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Суд не приймає відмови позивача від позову, якщо ці дії суперечать закону або порушують чиї - небудь права, свободи чи інтереси.
За приписами частин 1, 3 статті 189 Кодексу адміністративного судочинства України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Про прийняття відмови від позову суд постановляє ухвалу, якою закриває провадження у справі.
Суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси (частина п`ята статті 189 КАС України).
Згідно з положеннями пункту другого частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, зокрема якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.
Пунктом 2 частини 2 ст. 183 КАС України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу,зокрема, про закриття провадження у справі.
Враховуючи вищезазначене, перевіривши матеріали справи, подану заяву про відмову представниці позивача від позову, суд вважає за можливе прийняти таку відмову та закрити провадження у справі, оскільки заявлена відмова не суперечить закону, не порушує законних прав, свобод та інтересів учасників процесу, інших осіб.
Відповідно до частини другої статті 239 КАС України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Вирішуючи питання судових витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке.
Згідно з ч. 1 ст.140 КАС України, у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат. Однак якщо позивач відмовився від позову внаслідок задоволення його відповідачем після подання позовної заяви, то суд за заявою позивача присуджує всі понесені ним у справі витрати із відповідача.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, може відкривати рахунки в банках, мати печатку, штампи, бланки (у тому числі ордера) із зазначенням свого прізвища, імені та по батькові, номера і дати видачі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження N 11-562ас18), вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У клопотанні про відмову від позову представницею позивача зазначено розрахунок судових витрат на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.
Проте, під час розгляду справи, представницею позивача не долучено до матеріалів справи, зокрема, договору про надання правової допомоги та документу, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, що оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо).
Наявні у справі лише ордер від 30.11.2023 №1036406 та свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №4974/10 від 30.08.2012.
Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Отже, представниця позивача може протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду звернутись до суду, надавши всі належні докази на підтвердження складу та розміру понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.
Відтак, питання розподілу витрат на правничу допомогу не підлягає розгляду під час вирішення питання про закриття провадження у справі.
Суд не вирішує питання щодо розподілу витрат зі сплати судового збору в розмірі, встановленому ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позаяк ОСОБА_1 звільнений від його сплати на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 вказаного Закону.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 9, 47, 189, 229, 238, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
У Х В А Л И В:
Заяву про відмову від позову задовольнити.
Прийняти відмову від позову представниці позивача Доготер Оксани Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 .
Закрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - ОСОБА_2 , до НОМЕР_1 Прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення.
Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається
Копію ухвали направити особам, які беруть участь у справі (представникам сторін), через підсистему "Електронний суд".
Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Гомельчук С.В.