Справа № 160/1965/24
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 березня 2024 року Справа № 160/1965/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу №160/1965/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
22.01.2024 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява представника ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якій позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо направлення ОСОБА_1 на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату;
- визнати протиправною бездіяльністю ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії вищого рівня;
- зобов`язати військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 направити ОСОБА_1 на додаткове амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату або направити ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії вищого рівня.
Разом з позовною заявою, представником позивача було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить суд:
- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_2 вчиняти дії пов`язані з мобілізацією ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до прийняття судом рішення у справі.
Ухвалою суду від 23.01.2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Крамчаніна Олександра Вячеславовича про забезпечення позову у справі №160/1965/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, відмовлено.
Ухвалою суду від 24.01.2024 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Ухвалою суду від 24.01.2024 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, а саме:
- відомості /інформацію щодо направлення ОСОБА_1 на амбулаторне або стаціонарне обстеження у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України з подальшим оглядом ВЛК військового комісаріату;
- відомості /інформацію щодо направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії вищого рівня;
- рішення/постанову військово-лікарської комісії/рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визнання придатним/непридатним позивача до військової служби за станом здоров`я;
- копії медичних висновків відносно позивача, зокрема актів обстеження, виписок та інших документів, які стосуються суті цього спору та інші докази щодо суті спору.
12.02.2024 року відповідачем 1 до суду подано відзив на позовну заяву позивача. Також, долучені додаткові докази по справі.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 22.03.2024 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 10.01.2024 року пройшов медичний огляд у військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 та за результатами медичного огляду, як йому було повідомлено в ІНФОРМАЦІЯ_6 , визнано придатним до військової служби за станом здоров`я, проте із зазначеним висновком позивач ознайомлений не був, та не отримував копію.
Вказує, що зазначеним рішенням ВЛК незгодний, так-як члени ВЛК його стан здоров`я проігнорували, надані медичні документи до особової справи не долучили та фактично не врахували.
Зазначає, що він повідомляв що незгодний з результатом ВЛК та просив направити його на контрольне обстеження, або до обласного ВЛК, що було проігноровано.
Крім того, вказує, що повідомив в ІНФОРМАЦІЯ_7 , що не згоден з рішенням ВЛК просив надати копію зазначеного рішення та надати можливість оскаржити його в законному порядку проте, відповіді на звернення він не отримав, натомість 10.01.2024 року ОСОБА_1 , вручено повістку на відправку 25.01.2024 року о 07.00, що свідчить про рішення уповноваженої посадової особи органу державного управління у воєнній сфері, оформлене повісткою на відправку за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вказує, що має ряд хронічних захворювань та розладів здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами, які додаються до позовної заяви, а відтак він є непридатним до військової служби або обмежено придатним до військової служби.
Разом з тим, не дивлячись на його вимоги щодо проведення повного обстеження на предмет наявності хронічних захворювань та інших захворювань, військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 було зроблено висновок про придатність позивача до військової служби.
З огляду на зазначене, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідачів щодо ненадання копії висновку ЛКК та ненаправлення на контрольне обстеження, або на обстеження до ВЛК вищого рівня.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що відповідно до п. 3.8. Положення до наказу МОУ № 402 (зі змінами від 18.08.2023 року згідно наказу МОУ № 490) «Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_8 про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ІНФОРМАЦІЯ_8 про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК».
Тобто із наведених норм п. 3.8 Положення наказу МОУ № 402 вбачається, що затвердженню штатною ВЛК підлягають постанови ВЛК районних у випадку тимчасової непридатності або непридатності до військової служби з виключенням з військового обліку.
Вказують, що позивач визнаний придатним до військової служби, а тому не підлягає затвердженню штатною ВЛК.
Пунктом 3.4. глави 3 розділу II Положення, встановлено: лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Виходячи з встановленої норми вищезазначеним Положенням на військовозобов`язаного покладається обов`язок надати всі медичні документи, які характеризують його стан здоров`я.
Окрім того, вказують, що в пункті «11» картки обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зазначається про обов`язковість надавати в повному обсязі інформацію про стан власного здоров`я. Попередження про надання неповної та недостовірної інформації. В даному пункті ОСОБА_1 поставив особистий підпис (копія картки обстеження медичного огляду).
Відповідач 1 вказує, що дійсно, ОСОБА_1 виявив скарги на періодичні переймоподібні болі в верхніх відділах живота, гіркота у роті, печія, рідкі випорожнення 2 р/д. Після чого лікарем терапевтом ОСОБА_1 було направлено на обстеження в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради.
Відповідно до Акту №3252 за вих.№112 від 09.01.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, гастроентерологічне відділення з 03.01.2024 року по 09.01.2024 року.
На підставі Акту № 3252 КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, лікарем терапевтом ВЛК було винесено висновок за вх.№ 9674 від 10.01.2024 року про придатність до військової служби на підставі статей 53-В та 54-В графи II розкладу хвороб наказу МОУ № 402.
Відповідач 1 вказує, що позаштатною військово-лікарською комісію ІНФОРМАЦІЯ_5 , було винесено правомірне рішення про ступінь придатності позивача на підставі наданих безпосередньо військовозобов`язаним даних про стан його здоров`я та відповідно на підставі результатах до обстеження винесених закладом охорони здоров`я, яке проходив безпосередньо позивач.
Окрім того, відповідач 1, звертає увагу суду на те, що фактично позивач все ж таки підтверджує факт направлення позаштатною ВЛК його у лікувально-профілактичний заклад МОЗ України і в той же час заперечує, сам суперечить своїм вимогам щодо дій ВЛК та вводить суд в оману.
Згідно абзацу 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, які встановлені в Додатку №1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 921, встановлено, що призовники і військовозобов`язані повинні: особисто повідомляти у семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), освіти, місця роботи і посади.
Постанова Кабінету Міністрів України від 7 грудня 2016 року № 921 втратила чинність на підставі постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Абз.8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів які встановлені в Додатку №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, встановлено, що призовники військовозобов`язані та резервісти повинні: особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів".

Так, абз. 17 ч.1 статті 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", встановлено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку.

Вказують, що позивачем у встановлений законодавством порядок та термін не надавались дані про зміни у стані його здоров`я.

Пунктом 2.5.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженою Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402. встановлено, що до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК; гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК розвідувального органу Міністерства оборони України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України: ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.

Абзацом 2 пункту 3.3. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, встановлено, що скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим.

Пунктом 2.4.10. вищезазначеного положення встановлено, що саме Постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

Вказують, що позивачем з огляду на зазначені доводи оскаржується безпосередньо постанова позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно встановленого порядку постанова позаштатної постійно діючої ВЛК ( ІНФОРМАЦІЯ_9 подається за підпорядкованістю до обласного ІНФОРМАЦІЯ_8 . Однак, позивачем постанова ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 безпосередньо до обласного ІНФОРМАЦІЯ_8 для оскарження подана не була.

Позивачем не дотримано встановлений порядок оскарження позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З огляду на те, що позивач перебуває на обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_6 як придатний за станом здоров`я до військової служби, будь-яких даних у встановлений законодавством термін про зміни у стані його здоров`я не надавав, на виконання Положення був направлений на додаткове медичне обстеження у заклад охорони здоров`я, відносно позивача були проведені додаткові медичні обстеження та з огляду на те, що останнім не дотримано встановлений законодавством порядок оскарження постанови позаштатної постійно діючої ВЛК вважають, що ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно позивача ОСОБА_1 протиправних дій здійснено не було.

Враховуючи наведені вище обставини просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2

Ухвалою суду від 23.01.2024 року відкрито провадження в цій адміністративній справі, та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, відповідно до ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Цією ухвалою суду від 23.01.2024 року, відповідачу було запропоновано надати відзив на позовну заяву позивача по справі №160/1965/24.

Відповідачем 2 отримано вказану вище ухвалу суду, що також підтверджується розпискою про вручення, яка міститься в матеріалах справи.

Згідно із ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно положень ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач є належно повідомленим про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом.

V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Суд, дослідив матеріали справи, з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінив докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізував застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_5 , як придатний за станом здоров`я для проходження військової служби.

Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 26.08.1990 року, з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, проходив медичний огляд в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 виявив скарги на періодичні переймоподібні болі в верхніх відділах живота, гіркота у роті, печія, рідкі випорожнення 2 р/д. Після чого лікарем терапевтом ОСОБА_1 було направлено на обстеження в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради.

Згідно Акту №3252 за вих.№ 112 від 09.01.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, гастроентерологічне відділення з 03.01.2024 року по 09.01.2024 року.

На підставі Акту № 3252 КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, лікарем терапевтом ВЛК було винесено висновок за вх.№ 9674 від 10.01.2024 року про придатність до військової служби на підставі статей 53-В та 54-В графи II розкладу хвороб наказу МОУ № 402.

Отже, у результаті проходження військово-лікарської комісії було винесено постанову ВЛК від 10.01.2024 року № 8/6 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , встановлено ступінь придатності до військової служби під час мобілізації, як придатний до військової служби - на підставі статті 53 «В»; 54 «В» графи II розкладу хвороб відповідно до наказу МОУ № 402 від 14.08.2008 року.

Ступінь порушення функцій, згідно розкладу хвороб визначена «В» -з незначними порушеннями функцій .

Позаштатною військово-лікарською комісію ІНФОРМАЦІЯ_5 , було винесено рішення про ступінь придатності позивача на підставі наданих безпосередньо військовозобов`язаним даних про стан його здоров`я та відповідно на підставі результатах до обстеження винесених закладом охорони здоров`я, яке проходив безпосередньо позивач.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач вказав, що має ряд хронічних захворювань та розладів здоров`я, що підтверджується відповідними медичними документами, які додаються до позовної заяви, і є непридатним до військової служби або обмежено придатним до військової служби, однак не дивлячись на його вимоги щодо проведення повного обстеження на предмет наявності хронічних захворювань та інших захворювань, військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 , було зроблено висновок про придатність позивача до військової служби.

Позивач вважає такі дії/бездіяльність відповідачів протиправними, та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цією позовною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача 1,2, викладених в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.

VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання щодо даних правовідносин передбачене Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі- Закон №2232).

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Як встановлено частиною 3 статтею 1 даного Закону №2232 військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232 визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби під час дії воєнного стану здійснюється: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.

Відповідно до частини 10 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Відповідно до пункту 2.2 розділу І Положення №402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Підпунктом 2.4.4 пункту 2.4 розділу ІІ Положення №402 визначено, що на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Як вбачається із пунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Відповідно до підпунктів 2.3.5 та 2.4.10 розділу І Положення №402 визначено, що постанови ВЛК регіонів та ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Пунктом 1.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до пункту 1.2 розділу ІІ Положення №402 розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Згідно з пунктом 1.4 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд контингентів, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення, проводиться в порядку, визначеному таблицею.

VІІ. ОЦІНКА СУДУ

Щодо проходження медичного огляду військовослужбовців під час дії воєнного стану відповідними ВЛК.

Пунктом 3.1 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів.

Як вбачається із пункту 3.8 розділу ІІ Положення №402 за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, які передбачають індивідуальне визначення придатності до військової служби і військової спеціальності, ВЛК щодо військовозобов`язаних, яких призивають на військову службу або приймають на військову службу у добровільному порядку за контрактом, виносить одну із таких постанов: «Непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Обмежено придатний до військової служби»; «Придатний (або непридатний) до військової служби за контрактом, за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний (або непридатний) до військової служби в миротворчій місії за спеціальністю (вказати спеціальність)»; «Придатний до військової служби».

Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов:

«Придатний до військової служби»;

«Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)»;

«Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».

Відповідно до пунктів 20.1-20.2. розділу ІІ Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Голова або члени ВЛК відповідають за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв).

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

Згідно з пунктом 20.3 розділу ІІ Положення №402 при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови такого змісту: а) «Придатний» до військової служби; «Непридатний» до військової служби з виключенням з військового обліку; до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час (На воєнний час приймається постанова: «Обмежено придатний до військової служби»).

У воєнний час за статтями (пунктами статей) Розкладу хвороб, що передбачають індивідуальну оцінку придатності або обмежену придатність до військової служби осіб, які пройшли медичний огляд за графами II, III, ВЛК приймає постанову «придатний до військової служби», за винятком статей 2-в, 4-в, 5-в, 12-в, 13-в, 14-в, 17-в, 21-в, 22-в.

Аналіз зазначених вище норм дає підстави для висновку, що під час дії воєнного стану військовослужбовці підлягають медичному огляду за наявності для цього підстав.

За результатами медичного огляду ВЛК відповідного рівня приймає рішення про придатність чи не придатність військовослужбовця до військової служби, яке оформляється відповідною довідкою.

Судом встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 26.08.1990 року з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби під час мобілізації, проходив медичний огляд в позаштатній військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Позивач виявиляв скарги на періодичні переймоподібні болі в верхніх відділах живота, гіркота у роті, печія, рідкі випорожнення 2 р/д. Після чого лікарем терапевтом ОСОБА_1 було направлено на обстеження в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради.

Зідно Акту №3252 за вих.№ 112 від 09.01.2024 року ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні в КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, гастроентерологічне відділення з 03.01.2024 року по 09.01.2024 року.

На підставі Акту № 3252 КНП «Криворізька міська лікарня №16» Криворізької міської ради, лікарем терапевтом ВЛК було винесено висновок за вх.№ 9674 від 10.01.2024 року про придатність до військової служби на підставі статей 53-В та 54-В графи II розкладу хвороб наказу МОУ № 402.

У подальшому, позаштатною військово-лікарською комісію ІНФОРМАЦІЯ_5 , було винесено рішення про ступінь придатності позивача на підставі наданих безпосередньо військовозобов`язаним даних про стан його здоров`я та відповідно на підставі результатах до обстеження винесених закладом охорони здоров`я, яке проходив безпосередньо позивач.

Отже, в результаті проходження військово-лікарської комісії було винесено постанову ВЛК від 10.01.2024 року № 8/6 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , встановлено ступінь придатності до військової служби під час мобілізації, як придатний до військової служби - на підставі статті 53 «В»; 54 «В» графи II розкладу хвороб відповідно до наказу МОУ №402 від 14.08.2008 року.

Згідно матеріалів справи, ступінь порушення функцій, згідно розкладу хвороб визначена «В» -з незначними порушеннями функцій .

Позивач визнаний придатним до військової служби, однак, таке рішення відповідача 1,2 на думку позивача, є протиправним, оскільки, як вважає позивач, виявлені у нього хвороби свідчать про непридатність до військової служби.

З даного приводу суд зазначає, що у разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК військової частини, яка наділена таким правом.

Зокрема, абзацом 4 пункту 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ЦВЛК.

У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ЦВЛК.

Позивач своїм правом на звернення до ВЛК регіону щодо перегляду рішення ВЛК не скористався.

Остаточне рішення про придатність чи непридатність військовослужбовця до військової служби може бути прийнято ЦВЛК.

Відповідно, підпунктом 2.3.3 пункту 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з підпунктом 2.3.4 пункту 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Разом з тим, позивач не звертався до вищого рівня для перегляду висновку відповідача 1,2 та не скористався своїм правом на проведення повторно медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Також, слід вказати про те, що позивач не заперечує факту медичного огляду його комісією.

Суд звертає увагу на правові висновки Верховного Суду у цій категорії справ. Так, Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 у справі №810/5009/18 зробив правовий висновок про те, що до повноважень суду не належить надання оцінки діагнозу на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби з посиланням на пункт 3.13 глави 3 розділу II Положення №402. Відповідно до цієї норми у спірних питаннях та складних випадках право на винесення остаточного рішення залишається за ЦВЛК. Для цього військовий комісаріат направляє в регіональну штатну ВЛК, на території якої проживає заявник, його заяву, медичні документи, які є в заявника або одержані військовим комісаріатом з цивільних (військових) лікувальних закладів, військовий квиток.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що позивач не був позбавлений права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у позивача захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я, а також не був позбавлений права оскаржувати прийняте рішення до ВЛК вищого рішення та клопотати про проведення його медичного огляду лікарями ЦВЛК, оскільки, як вже зазначалося вище ЦВЛК має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Позивачем у встановлений законодавством порядок та термін не надавались дані про зміни у стані його здоров`я, тощо.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак, суд не може здійснювати власну оцінку підставам прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підстав висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що не придатний до військової служби.

При цьому суд зауважує, що у своєму позові позивач не ставить під сумнів законність процедури прийняття відповідачем вказаного вище рішення.

Враховуючи зазначене, станом на момент ухвалення рішення позивачем не доведено, а судом не встановлено протиправності оскаржуваного рішення відповідача 1,2, щодо придатності позивача до військової служби за станом здоров`я у військовий час.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви позивача без задоволення.

VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини четвертої статті 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права, яка проявляється в рівності всіх перед законом, цілях і засобах, що обираються для їх досягнення.

Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід та неупередженість.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, слід зазначити, що Пенсійним органом не було доведено належними та допустимими доказами щодо правомірності прийнятого рішення про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, без задоволення.

Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.

Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача 1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача 2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 про бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_11 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Відповідач 2: Військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 22.03.2024 року.

Суддя В.В. Ільков