Справа № 420/30687/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих,2) про скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 листопада 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), в якій позивач просив:

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 пенсії з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 18 жовтня 2023 року обчислення, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, виходячи із прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 01.01.2023 року в розмірі 2648 гривен, та складових грошового забезпечення, а саме:

посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (45%);

надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу;

надбавки за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років;

місячної премії, згідно з Постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення;

1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення;

1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення

В силу частини 1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV виплату пенсії здійснити, починаючи з 18 жовтня 2023 року разом з поточною виплатою пенсії.

Також у позовній заяві позивач просить виплату пенсії за один місяць здійснити негайно.

Ухвалою від 10 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позов обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу на посаді військового прокурора Болградського гарнізону та звільнений з військової служби, а потім органів прокуратури України 15 грудня 2010 року за вислугою років.

Позивач зазначив, що пенсія йому призначена на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ, та основний розмір пенсії за вислугою років призначений без обмеження максимального розміру, у розмірі 90% від місячного заробітку працюючого на посаді військового прокурора Болградського гарнізону прокурора та складав 21 625,07 гривень. Вислуга складає 22 роки 11 місяців та 17 днів.

Також позивач зазначив, що з 14 серпня 2012 року (з 21 лютого 2019 року - безстроково) по теперішній час він перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та в Департаменті соціальної, сімейної політики та охорони здоров`я Білгород-Дністровської міської ради, як особа з інвалідністю війни 2 групи.

Тому позивач зазначає, що як при призначенні пенсії (26.10.2010 року), так й при встановленні інвалідності 2 групи, отриманої у зв`язку із захистом Батьківщини (14 серпня 2012 року), так і на даний час позивач має право на різні види пенсії, у тому числі на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивач звертає увагу, що до пенсії прокурорів застосовуються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-УІІ, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Разом з цим розмір пенсії, призначений відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не мають обмежень щодо граничного розміру.

Позивач зазначив, що 18 жовтня 2023 року він звернувся до Головного управління із заявою про переведення його з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку його пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19.

Також, позивач звернув увагу, що переведення на інший вид пенсії він просив здійснити без обмеження максимального розміру (10ПМ), оскільки такі обмеження будуть суперечити рішенню Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року.

Проте листом Головного управління № 35389-32861/С-02/8-1500/23 від 02 листопада 2023 року у переведенні з одного виду пенсії на інший відмовлено та наголошено, що згідно з постанови Правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій.

З такими діями позивач не погодився та звернувся до суду з цим позовом.

До суду 16 листопада 2023 року від позивача надійшло клопотання про приєднання документів по справі (вхід. № 40557/23).

До суду 05 грудня 2023 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 року у справі № 420/5553/19 пенсійним органом здійснено перерахунок пенсії за вислугу років з 02.09.2018 року.

Також представник відповідача зазначив, що відповідно до постанови Правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 року №10-1 заява про призначення пенсії за вислугу років/перерахунок пенсії подається військовослужбовцем, звільненим зі служби до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів для призначення пенсій.

Представник відповідача звертає увагу, що відповідно до ст. 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Положення про Головні управління Пенсійного фонду України … , органи Пенсійного фонду України здійснюють призначення (перерахунок) та виплату пенсії військовослужбовцям, а розрахунок вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення чи окремих його складових для обчислення пенсії не входить до їх компетенції, тому з питання визначення вислуги років необхідно звертатися до уповноваженого органу де позивач проходив службу.

Також представник відповідача звернув увагу, що згідно із ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», максимальний розмір пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність та зазначений закон є чинним з 01 жовтня 2011 року та неконституційним не визнавався.

Таким чином, відповідач зазначив, що законодавче обмеження пенсії позивача максимальним розміром є правомірним та підстав для проведення перерахунку позивачу без обмеження максимального розміру пенсії немає.

Також представник відповідача заперечував щодо звернення рішення суду до негайного виконання, оскільки в даному випадку суд може зобов`язати вчинити певні дії, а не приймати рішення про стягнення.

У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив (вхід. № 12.12.2023 року № 44364/23), відповідно до якої наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у відповідача наявні всі належним чином засвідчені документи у тому числі розрахунку вислуги років. Також позивач звернув увагу, що ним була подана заява від 13 листопада 2023 року встановленого зразка для переведення його на інший вид пенсії, яка фактично є дублікатом заяви від 18 жовтня 2023 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2023 року розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження, розпочато розгляд справи № 420/30687/23 спочатку, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

До суду 17 січня 2024 року та 24.01.2024 року від відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи без участі представника Головного управління (вхід. № ЕС/2501/24 та вхід. № 3566/24, відповідно).

Також до суду 15 січня 2024 року та 21 березня 2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшов лист за «Щодо надання копій документів», разом з яким суду надано належним чином засвідчену копію документів доданих до заяви про перерахунок пенсії «перехід на інший вид пенсії» № 4598 від 13.11.2023 року.

До суду 19 січня 2024 року від позивача надійшов адміністративний позов до Головного управління ПФУ в Одеській області та Головного управління ПФУ у Винницькій області (у порядку ст. 47 КАС України), відповідно до якого позивач просив:

Залучити по адміністративній справі № 420/30687/23 другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у переведенні, ОСОБА_1 , пенсії з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку моєї пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19.

Скасувати індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у перерахунку, ОСОБА_1 , пенсії № 62 від 22 листопада 2023 року.

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 18 жовтня 2023 року обчислення, перерахунок та подальшу виплату, ОСОБА_1 , пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, виходячи із прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 01.01.2023 року в розмірі 2648 гривен, та складових грошового забезпечення, а саме:

- посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів

для працездатних осіб;

окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від ЗО серпня 2017 року Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (45%);

надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу;

надбавки за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років;

місячної премії, згідно з Постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у озмірі 40% суми грошового забезпечення;

1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення;

1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення.

В силу частини 1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-1V иплату пенсії здійснити, починаючи з 18 жовтня 2023 року разом з поточною виплатою пенсії.

Також позивач просив виплату пенсії за один місяць здійснити негайно.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 30 січня 2024 року приєднано до матеріалів справи уточнену позовну заяву позивача, подану у порядку ст. 47 КАС України, та керуючись ст. 48 КАС України залучено до участі у справі як другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, розгляд справи розпочато спочатку.

На обґрунтування змінених позовних вимог позивач зазначив, що 13 листопада 2023 року ним до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеський області через Веб-портал подана заява встановленого зразка про переведення його пенсії за вислугою років, призначеної згідно з Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ від 05.11.1991 року на пенсію по інвалідності по Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року.

22 листопада 2023 року начальником Відділу перерахунків пенсії № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області ОСОБА_2 , за принципом екстериторіальності, прийнятий індивідуальний акт - рішення про відмову у перерахунку пенсії 62 з огляду на недоцільність.

На обґрунтування відмови зазначено, що умовно розрахований розмір пенсії по інвалідності Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058 - є меншим (10988,25 грн.), чим пенсія за вислугу років Закону Украіни Про прокуратуру, яку отримує заявник.

Позивач не погоджується із прийнятим рішенням, що стало підставою для подачі позовної заяви у порядку ст. 47 КАС України.

Так, позивач звертає увагу, що згідно з ст. 18-21 Закону № 2262-ХІІ він має право на призначення, перерахунок або переведення його пенсії по інвалідності у розмірі 80 % грошового забезпечення як інвалід 2 групи внаслідок війни.

На думку позивача, відповідач безвідповідально ставиться до застосування діючого законодавства, оскільки посилаючись на постанову Правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 року № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідач залишає поза увагою вимоги пункту 5 розділу II даної постанови, який передбачає, що «Переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на триманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

При переведенні на пенсію по інвалідності орган, що призначає пенсію, додає до заяви виписку з акта огляду МСЕК про встановлення або зміну групи інвалідності».

Щодо обізнаності відповідача при подачі його звернення про переведення пенсії по інвалідності при наявності у позивача інвалідності свідчать наявні у пенсійній справі документи, а саме: протокол про перерахунок пенсії від 05 жовтня 2022 року; довідки МСЄК серії 12ААБ № 041133.

Також позивач посилається, що у нього пенсійній справі наявні всі документи, які засвідченні належним чином, а саме: заява про переведення пенсії за вислугу років на пенсії по інвалідності; копії паспорта та коду; витяги з наказів про звільнення та виключення зі списків особового складу; розрахунок вислуги років для призначення пенсії / виписка з розрахунку вислуги років для призначення пенсії; грошовий атестат та довідка про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премію для призначення пенсії.

Стосовно складових грошового забезпечення та інші доходи, які повинні бути враховані для обчислення та перерахунку пенсії, позивач зазначає, що 30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка набрала чинності з 01 січня 2018 року (далі - Постанова № 704).

Позивач зазначив, що останній перерахунок його пенсії був проведений 09 грудня 2019 року з дня вступу у силу рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19.

На виконання цього рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області проведений перерахунок пенсії за вислугою років, яка обчислена: з посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року"Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року); надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (45%);надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу;надбавки за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років;місячної премії, згідно з Постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення, (індексація згідно судової практики не входить в склад грошового забезпечення та надбавки ОУП, яка обчислюється відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України № 226/509 від 11.08.2003 року - скасована).

Позивач посилається на те, що згідно з ст. 42 Закону № 1058 за бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Таким чином, на думку позивача, переведення його пенсії з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку його пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19, є правомірним.

Також позивач звернув увагу, що листом ІНФОРМАЦІЯ_1 № 943/19030 від 11 вересня 2023 року, йому відмовлено у підготовці та наданні оновленої довідки з огляду не те, що він не перебуває на обліку, як військовий пенсіонер, та не отримує пенсію згідно з Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ.

Разом з цим, позивач вважає, що відповідач повинен використовувати для визначення посадового окладу та окладу за військове звання розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік).

Тому, з огляду на збільшення розміру прожиткового мінімуму з 01.01.2023 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік», позивач вважає, що у відповідача виникає обов`язок щодо перерахунку грошового забезпечення з урахуванням нового (збільшеного) розміру прожиткового мінімуму, а саме: 2684 грн.

Щодо обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність позивач зазначив, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано неконституційними положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

А внесені Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-УІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" до частини сьомої 43 Закону № 2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження, що підтверджено відповідними висновками Верховного Суду, викладених у постановах суду.

Також позивач звертає увагу, що не можуть бути застосовані положення ст. 2 Закону № 3668-УІ, оскільки вони є аналогічними за змістом положенням частини сьомої статті 43 Закону № 2262-ХІІ, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016.

Також позивач звернув увагу, що якщо судом буде встановлена протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в призначенні йому пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 18.10.2023 року, виплативши відповідну заборгованість, з урахуванням вже отриманих сум, то він вважає за можливе зобов`язати відповідача відповідно до ст. 46 Закону України № 1058-ІУ виплати частину суми неотриманої йому пенсії з 18 жовтня 2023 року, одночасно з першою поточною пенсією.

До позовної заяви додані докази направлення поштою копії позовної заяви відповідачам.

Листом від 30.01.2024 року Головне управління ПФУ у Вінницькій області повідомлено про залучення до участі у справі як другий відповідач та запропоновано протягом 15-ти днів з дня вручення листа надати відзив на позовну заяву.

Цей лист був доставлений до електронного кабінету Головного управління ПФУ у Вінницькій області 31.01.2024 року о 12.33, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа від 02.02.2024 року.

Разом з цим від відповідача - Головне управління ПФУ у Вінницькій області до суду не надходив відзив на позовну заяву.

До суду 28 лютого 2024 року від позивача заява про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, в який позивач просив проводити підготовче засідання за його відсутністю.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 28.02.2024 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 11 березня 2024 року.

До суду 11 березня 2024 року від Головного управління ПФУ в Одеській області надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника відповідача.

Ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 11 березня 2024 року, керуючись приписами ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи продовжено у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено паспортом громадянина України.

Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 21.02.2019 року (а.с.18), та довідки до акту огляду МСЕК Серія 12 ААБ № 041133 (а.с. 19), суд встановив, що позивач є особа з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, причина інвалідності захист Батьківщини та інвалідність встановлена безстроково.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач є пенсіонером органів прокуратури, якому призначено пенсію за вислугу років в розмірі 90 % від місячного заробітку згідно зі ст.. 50-1 Закону України «Про прокуратуру».

Також матеріалами справи підтверджено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено в повному обсязі.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови з 02.09.2018 року у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ на підставі підвищень, посадового окладу які відбулися - з 01 січня 2017 року відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру", окладу за військове звання - з 01 січня 2018 року відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та надбавки за вислугу років - з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам".

Скасовано індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №30 від 12.09.2019 року про відмову у проведенні перерахунку з 02.09.2018 року ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок ОСОБА_1 пенсії за вислугою років, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону (нині Білгород-Дністровського гарнізону) відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) - 1410 гривень; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IVнаказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (45%); надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавка за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ №505 від 31.05.2012 року у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; місячної премії, згідно з Постановою КМУ №505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення, 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за класний чин, розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11.08.2003 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити певні дії у вигляді виплати ОСОБА_1 відповідної заборгованості з 02.09.2018 року по час проведення такого перерахунку з урахуванням вже отриманих виплат.

Сторони не заперечують, що Головним управлінням ПФУ в Одеській області було виконано рішення суду по справі № 420/5553/19 та проведено перерахунок пенсії за вислугу років з 02.09.2018 року згідно з ст. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру».

Матеріалами справи підтверджено, що позивач подав до Головного управління ПФУ в Одеській області заяву про перехід на інший від пенсії від 18.10.2023 року, в якій просив перевести його на пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 80 % грошового забезпечення, виходячи із останнього перерахунку його пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19 та перевід на інший вид пенсії провести без обмежень максимального розміру (10 ПМ) (а.с. 31-32).

Суд встановив, що листом від 02.11.2023 року № 35389-32861/С-02/8-1500/23 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило, що згідно з постанови Правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій.

Також матеріалами справи підтверджено, що 13 листопада 2023 року позивач подав до Головного управління ПФУ в Одеській області заяву про призначення/перерахунку пенсії встановленого зразка, в якій просив здійснити перехід на інший вид пенсії (а.с. 50).

До заяви було додано: копія паспорту позивача; виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення другої групи інвалідності безстроково; копія посвідчення особи з інвалідністю; відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про застраховану особу ОСОБА_1 (форма ОК-5)

Суд встановив, що за принципом екстериторіальності подана позивачем заява була розглянута Головним управлінням Пенсійного Фонду України у Вінницькій області та за результатами її розгляду було прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії 62 від 22 листопада 2023 року, з огляду на недоцільність переведення на пенсію по інвалідності за Законом України № 1058.

До рішення додано перерахунок пенсії, форма РС-право, розрахунок стажу (пенсія по інвалідності).

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини одинадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ).

Статтями 1, 2 Закону №2262-ХІІ встановлено, що військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності.

Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії в разі втрати годувальника призначаються незалежно від тривалості служби.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно із статтею 21 Закону №2262-ХІІ пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах: а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку); б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Відповідно до статті 23 Закону №2262-ХІІ в разі наявності у особи з інвалідністю з числа осіб з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом вислуги, необхідної для призначення пенсії за вислугу років (пункт "а" статті 12), пенсія по інвалідності може призначатися їм у розмірі пенсії за вислугу років відповідно до вислуги (пункт "а" статті 13).

Згідно із статтею 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

З огляду на наведені положення законодавства, особа, яка має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про прокуратуру", має право вибору одного із видів пенсії, зокрема пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Як вбачається з матеріалів справи позивач отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про прокуратуру». Позивач проходив військову службу на посаді військового прокурора Болградського гарнізону і був звільнений з військової служби, маючи вислугу років 22 роки 11 місяців та 17 днів, а потім був звільнений з органів прокуратури України.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач має право як на пенсію за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру» та й на пенсію за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а отже має право на призначення пенсії по інвалідності, відповідно до приписів ст.ст. 13,21,23 Закону № 2262-ХІІ.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Одеській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, а саме на пенсію по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ.

Разом з цим позивачу було відмовлено листом Головного управління ПФУ в Одеській області від 02.11.2023 року № 35389-32861/С-02/8-1500/23 з підстав того, що згідно з постанови Правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 № 10-1 «Про внесення змін до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) заява про призначення пенсії за вислугу років, по інвалідності подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, (заява про призначення/перерахунок пенсії), до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій.

Матеріалами справи підтверджено, що 13 листопада 2023 року позивач подав до Головного управління ПФУ в Одеській області заяву про призначення/перерахунку пенсії встановленого зразка, в якій просив здійснити перехід на інший вид пенсії (а.с. 50).

Але рішенням Головного управління Пенсійного Фонду України у Вінницькій області про відмову у перерахунку пенсії 62 від 22 листопада 2023 року, було відмовлено у переведенні на інший вид пенсії, з огляду на недоцільність переведення на пенсію по інвалідності за Законом України № 1058.

Таку відмову суд вважає протиправною з таких підстав.

Так, статтею 48 Закону №2262-ХІІ передбачено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Відповідно до статті 49 Закону №2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону №2262-ХІІ; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка-повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 17 Порядку № 3-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Додатком 1 до пункту 7 Порядку № 3-1 затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка за своїм змістом передбачає заповнення цієї заяви пенсіонером і у випадку переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: містить відомості наступного змісту: «Прошу призначити, перерахувати, поновити пенсію: за вислугу років, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, перевести з одного виду на інший (непотрібне закреслити)».

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ проводиться органами ПФУ в порядку, установленому статтею 48 Закону №2262-ХІІ.

У випадку ж переведення пенсіонера з іншого виду пенсії на пенсію по інвалідності, то таке переведення проводиться органом ПФУ на підставі документів, які вже наявні в пенсійній справі та подані заявником до органу ПФУ разом із заявою про переведення на інший вид пенсії.

За таких встановлених обставинах доводи відповідача Головного управління ПФУ в Одеській області викладені у відзиві на позовну заяву щодо необхідності звернення позивача до уповноваженого органу де позивач проходив службу, є безпідставними та відхиляються судом.

Також безпідставні доводи відповідача Головного управління ПФУ у Вінницькій області викладені в оскарженому рішенні щодо недоцільності переведення позивача на інший вид пенсії, оскільки це є безумовне право позивача щодо вибору однієї із пенсій, на які він має право.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у переведенні, ОСОБА_1 , пенсії з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку пенсії та розміру складових грошового забезпечення на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19 та скасування індивідуальний акт - рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у перерахунку, ОСОБА_1 , пенсії № 62 від 22 листопада 2023 року, є правомірними та належать задоволенню.

Стосовно решт позовних вимог суд зазначає таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Матеріалами справи підтверджено, що вперше позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про переведення його на інший вид пенсії 18 жовтня 2023 року.

Із досліджених судом доказів та встановлених у справі обставин, суд доходить висновку, що на підставі наявних у пенсійної справі матеріалів та наданих позивачем документів, відповідачами безпідставно не було переведено позивача на інший вид пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Тому, з огляду на те, що позивач проживає в Одеській області, саме Головне ПФУ в Одеській області уповноважено на призначення пенсії позивачу.

Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачами наданих позивачем документів на підтвердження свого права на переведення на інший вид пенсії та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого права на пенсію по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 18 жовтня 2023 року обчислення, перерахунок та подальшу виплату, ОСОБА_1 , пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, виходячи із прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 01.01.2023 року в розмірі 2648 гривен, та складових грошового забезпечення, а саме:

- посадового окладу (військовий прокурор Белградського гарнізону відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції Закону № 1774-УІІІ від 06.12.2016 та № 1798-УІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб; окладу за військове звання (підполковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30 серпня 2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі 0,8 прожиткового мінімуму для працездатних осіб; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу IV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (45%); надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; надбавки за виконання особливо важливих завдань або за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 70% посадового окладу з рахуванням надбавки за вислугою років; місячної премії, згідно з Постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення, належать задоволенню частково шляхом зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області з 18 жовтня 2023 року здійснити переведення позивача з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку пенсії та розміру складових грошового забезпечення,здійсненого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19 та здійснення виплати перерахованої пенсії, починаючи з 18.10.2023 року з урахуванням виплачених сум пенсії.

Суд вважає, що обраний судом спосіб захисту прав позивача є достатнім та відсутні підстави для перелічування всіх складових грошового забезпечення у цьому рішенні, яким вже надавалась правова оцінка у рішенні Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19 та мають бути враховані відповідачем при переведенні на інший вид пенсії позивача по інвалідності на підставі закону № 2262-ХІІ.

Щодо виплати пенсії без обмеження максимальним розміром суд зазначає таке.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч.1 ст.2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Положення ст. 43 Закону №2262-ХІІ свого часу були доповнені згідно з пп. 4 п. 29 розд. II Закону України від 28.12.2007 №107-VI «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» новою частиною наступного змісту: «Максимальний розмір пенсій, призначених відповідно до цього Закону (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсій, встановлених законодавством) не може перевищувати дванадцять мінімальних розмірів пенсії за віком, встановленої абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначене положення в цілому було визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.05.2008 №10-рп/2008.

В подальшому, відповідно до п. 8 ч. 6 розд. ІІ Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VІ, частину п`яту ст. 43 Закону №2262-ХІІ було викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Проте рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 були визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43 вказаного Закону, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Відповідно до Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Тобто, протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі №522/3049/17.

Відповідно до статті 152 Конституції України, закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно з ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13.07.2017 передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 97 Закону України «Про Конституційний Суд України» суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання, а також зобов`язати відповідні державні органи забезпечити контроль за виконанням рішення, додержанням висновку.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, починаючи з 20.12.2016 року ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» вважається такою, що відсутня в зазначеному Законі.

Проте, залишалась чинною норма ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI, яка дублює положення ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та робиться посилання на дію цієї статті, в тому числі на призначені пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІІ.

Рішенням Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Постанови Верховної Ради України «Про чинність Закону України «Про Рахункову палату», офіційного тлумачення положень ч. 2 ст. 150 Конституції України, а також ч. 2 ст. 70 Закону України «Про Конституційний Суд України» стосовно порядку виконання рішень Конституційного Суду України (справа про порядок виконання рішень Конституційного Суду України) від 14 грудня 2000 року (справа № 1-31/2000) визначено, що рішення КСУ мають пряму дію.

Таким чином, аналіз норм розділу ХІІ Конституції України («Конституційний Суд України») та Закону України від 13 липня 2017 року № 2136-VIII «Про Конституційний Суд України» дає підстави дійти висновку про те, що рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення КСУ, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення КСУ.

Враховуючи наведене, з урахуванням того, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 ухвалено пізніше Закону №3668-VI, суд дійшов висновку, що рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016 має пряму дію в часі та має застосовуватися до спірних правовідносин, які виникли після його ухвалення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Крім того, рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 року № 7-р(ІІ)/2022 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України „Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини цього Рішення Конституційного Суду України приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, визнані неконституційними, втрачають чинність через шість місяців із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, приписи статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами втратили чинність з 13 квітня 2023 року.

Отже, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах належать застосуванню норми ч. 7 ст. 43 Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням рішення Конституційного Суду від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яке має пряму дію.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що при переведенні його пенсії на пенсію по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ мають бути дотримані вищевказані правові норми та обчислення пенсії по інвалідності на підставі Закону № 2262-ХІІ мають бути здійснені без обмеження її максимальним розміром.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язати провести з 18 жовтня 2023 року обчислення, перерахунок та подальшу виплату, ОСОБА_1 , пенсії в розмірі 80% грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, виходячи із прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, станом на 01.01.2023 року в розмірі 2648 гривен, та складових грошового забезпечення, суд зазначає, що слід відмовити, з огляду на таке.

Частинами другою та четвертою статті 63 «Перерахунок раніше призначених пенсій» Закону №2262-ХІІ встановлено, що якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 23 Порядку № 3-1 передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Тобто порядок призначення пенсії (або переведення на пенсію) та порядок перерахунку пенсії є різними за своїм змістом та правовими наслідками.

Відповідно призначення пенсії (переведення на пенсію) та перерахунок пенсії здійснюється на підставі різних документів та в будь-якому випадку процедурі перерахунку пенсії передує процедура призначення пенсії (переведення на пенсію).

Тому лише після призначення пенсії по інвалідності або переведення пенсіонера з іншого виду пенсії на пенсію по інвалідності органом ПФУ проводиться перерахунок пенсії в порядку, встановленому частинами другою та четвертою статті 63 Закону №2262-ХІІ, а саме: або у разі подання пенсіонером додаткових документів, які дають право на подальше підвищення розміру пенсії, або у разі підвищення грошового забезпечення відповідних осіб на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Разом з цим матеріалами справи підтверджено, що позивач не був ще переведений на пенсію за законом № 2262-ХІІ та по-друге, позивачем ще не були подані до пенсійного органу нові документи для перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною грошового забезпечення через підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2023 року.

Як сам посилається у позовній заяві позивач, листом від 11.09.2023 року № 943/19030 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є уповноваженим органом на видачу довідок для перерахунку пенсії, повідомив позивача, що відсутні підстави для видачі довідки про розмір грошового забезпечення, оскільки позивач не перебуває на обліку пенсіонерів Міністерства оборони України та не отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині - в силу частини 1 ст. 46 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-1V

виплату пенсії здійснити, починаючи з 18 жовтня 2023 року разом з

поточною виплатою пенсії, оскільки позивачу ще не здійснено перерахунок пенсії, та відсутні докази щодо порушення вказаного права позивача, що виключає можливість задоволення позовних вимог у визначний позивачем спосіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Також позивач просив виплату пенсії за один місяць здійснити негайно.

Розглянувши вказане клопотання, суд виходить з такого.

Приписами ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів у межах суми стягнення за один місяць.

Однак, суд звертає увагу, що присуджений позивачу розмір пенсії ще не нарахований, що виключає застосування вказаної норми кодексу до спірних правовідносин, а тому у задоволенні цього клопотання слід відмовити.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих,2) про скасування рішення, визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, 21005, м. Вінниця, вул. Зодчих,2) щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку пенсії та розміру складових грошового забезпечення, здійсненого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову у перерахунку ОСОБА_1 пенсії № 62 від 22 листопада 2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) з 18 жовтня 2023 року здійснити переведення ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з пенсії за вислугою років на підставі ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» в редакції 05.11.1991 року Закону України № 1789-ХІІ до пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ в розмірі 80% грошового забезпечення шляхом проведення перерахунку пенсії, виходячи із останнього перерахунку пенсії та розміру складових грошового забезпечення, здійсненого на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 420/5553/19, без обмеження пенсії максимальним розміром, та здійснити виплату перерахованої пенсії, починаючи з 18.10.2023 року з урахуванням здійснених виплат.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко