Справа № 120/6825/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/6825/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

21 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 85 від 14.04.2023 року про відмову їй у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати з 19.03.2023 року їй пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач була зареєстрована та постійно проживала в АДРЕСА_1 з 24.02.1988 р. по даний час, яке відносилось до населених пунктів категорії №4, які постраждали внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 (Постанова Кабінету Міністрів України за № 106 від 23.07.1991) по 01.05.2015 року (а.с. 14), що підтверджується довідкою Брацлавської селищної ради Тульчинського району Вінницької області від 15.05.2023 № 6-83 позивач згідно з відомостями господарської книги № 2 за 1986-1990 роки та паспорта АА280728, виданого Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області від 19.06.1996 р.

У силу вимог Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 27.02.1991 №791а-XII та постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", м. Зяньківці Немирівського району Вінницької області до 01.01.2015 було віднесене до зони посиленого радіоекологічного контролю (4 зона).

Позивач у період з 14.09.1990 по 20.06.1998 працювала в колгоспі "40-річчя Перемоги" с. Зяньківці Немирівського району Вінницької області, що підтверджується відомостями/записами трудової книжки серія НОМЕР_1 позивача.

Вказане підприємство перебуває на території с. Зяньківці Немирівського району Вінницької області, яке відносилося до населеного пункту категорії № 4, що постраждало внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 (Постанова Кабінету Міністрів України за №106 від 23.07.l991) по 31.12.2014 (набрання чинності Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 № 76-VIII).

Позивач має право на пільги та компенсації, встановлені Законом "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 20.04.1996 особи, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю, категорія 4, позивач має право на пільги та компенсації, встановлені Законом "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" (а.с.12).

Досягнувши віку 55 років, позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.04.2023 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 ЗУ Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, додавши ряд документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №85 від 14.04.2023 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, в зв`язку з непідтвердженням факту постійного проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01 січня 1993 року - 4 роки. Фактичною підставою для прийняття такого рішення стало те, що до страхового стажу не зараховано згідно з трудовою книжкою від 28.11.1987 серія НОМЕР_1 період отримання допомоги по безробіттю з 28.06.2007 по 30.07.2007 - дата підстави не відповідає даті початку виплати допомоги по безробіттю. Крім того, до періоду постійного проживання та роботи у зоні посиленого радіологічного контролю до 01.01.1993 року не зараховано період з 24.02.1988 по 16.10.1989 згідно з довідкою про проживання від 30.03.2023 року №6-61, оскільки в період з 14.07.1987 по 16.10.1989 заявниця працювала в республіці Татарстан.

Страховий стаж позивачки складає 31 рік 02 місяці 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача у призначенні їй пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи, звернулась з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, положеннями частини першої статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.03.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV), передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058-ІV встановлено умови призначення пенсії за віком.

Однак, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

За змістом ст. 49 Закону №769-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст.15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом №796-ХІІ або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Відповідно ст. 55 Закону №796-ХІІ визначені умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Частиною першою статті 55 Закону №796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Нормами п.2 вищезазначеної частини передбачено, зокрема, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи - особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зменшення пенсійного віку на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Частиною 3 статті 55 Закону №796-ХІІ прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям проводиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Положеннями п.13 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV, у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали та територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-ХІІ. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону №796-ХІІ, пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року.

Статтею 14 Закону №796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше чотирьох років, - категорія 4.

Факт постійного проживання позивачки в Зяньківці Немирівського району Вінницької області з 24.02.1988 року також підтверджується відміткою в паспорті ОСОБА_1 на сторінці 11 паспорта (а.с. 9).

Відтак, наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивач станом на 1 січня 1993 (з 24.02.1988 по 01.01.1993 ) року прожила та відпрацювала у зоні посиленого радіологічного контролю проміжок часу, необхідний для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбачене положеннями статті 55 Закону №796-XII, - не менше 4 років.

Даний факт також підтверджується свідоцтвом про народження сина позивачки - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Зяньківці, Немирівського району, Вінницької області (а.с. 13).

Частиною 3 ст.65 Закону №796-XII встановлено, що документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Положеннями частин третьої та четвертої статті 15 Закону №796-ХІІ підставою для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 (чинного на час видачі позивачу посвідчення, далі - Порядок №51), громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

За змістом п.10 Порядку №51, посвідчення видаються, зокрема, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Відтак, єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Доводи відповідача щодо неможливості зарахування до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю періоду з 24.02.1988 по 16.10.1989, згідно довідки про проживання від 30.03.2023 року № 6-61, є необґрунтованими, оскільки в період з 14.09.1987 по 16.10.1989 заявниця працювала в республіці Татарстан згідно з записами в трудовій книжці від 28.11.1987 серія НОМЕР_3 , а тому враховуючи факт роботи зафіксований в трудовій книжці, неможливо встановити факт постійного проживання в забрудненій зоні.

Відповідно до ч.1 ст. 48 Кодексу законів про працю трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Таким чином, трудова книжка не належить до документів, які підтверджують період проживання потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні посиленого радіологічного контролю.

При цьому, згідно з ст. 55 Закону №796-XII пенсії із зменшенням пенсійного віку надаються особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.

Пунктом 10 Порядку №51 передбачено, що посвідчення видаються, зокрема, громадянам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка.

Дані трудової книжки позивачки не спростовують факту її постійного проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю, що підтверджено довідками органу місцевого самоврядування та посвідченням особи, потерпілої внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, належними і допустимими доказами підтверджено, що позивач станом на 01.01.1993 проживала та працювала в с. Зяньківці Немирівського район Вінницької області, на території зони посиленого радіологічного контролю, не менше 4 років.

Надані позивачкою докази, наявні в матеріалах справи, ще додатково свідчать, що позивачка станом на 01.01.1993 проживала на території зони посиленого радіологічного контролю не менше 4 років.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , син позивачки, народився в с. Зяньківці, Немирівського району, Вінницької області 15.04.1988 року.

Проте, на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку страховий стаж заявниці становить 31 рік 02 місяці 11 днів, про що зазначає сам відповідач, як в оскаржуваному рішенні, так і у відзиві на позовну заяву.

Станом на дату звернення (07.04.2023 року) із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивачці виповнилось 55 років та вона отримала право на пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому, позивачка має необхідний страховий стаж 25 років, оскільки відповідно до рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 14.04.2023 № 85 страховий стаж позивачки на дату звернення становить 31 рік 02 місяця 11 днів.

Отже, рішення Головного управління ПФУ в Донецькій області від 14.04.2023 № 85 про відмову позивачці в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги зобов`язального характеру про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", то суд враховує те, що відповідно до ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки заява про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку подана позивачкою 07.04.2023 року, то призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку згідно з ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" має здійснюватись з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 19.03.2023 року, відтак, з метою захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як особі постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи, 4 категорії, з 19.03.2023року.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 листопада 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.