Справа № 280/180/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

20 березня 2024 року Справа № 280/180/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), третя особа Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення (далі - третя особа), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у направленні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України його заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини;

зобов`язати відповідача направити заяву про призначення одноразової грошової допомоги позивачу разом із додатками до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з серпня 2020 року позивача визнанно особою з інвалідністю та встановлено 3 групу інвалідності за загальним захворюванням. 08.09.2021 після повторного огляду відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №39662 від 08.09.2021 строк інвалідності продовжено до 01.09.2022. 09.05.2023 після повторного огляду відповідно до довіки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №159903 від 09.05.2023 строк інвалідності встановлено на безстроковий термін. З 25.05.2022 по 22.02.2023 позивач проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2022 №136, а також військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 від 23.07.2018. 15.09.2022 під час захисту Батьківщини, позивач отримав мінно-вибухову травму. Дана обставина підтверджується витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2731. 07.09.2023 після повторного огляду відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №169181 від 07.09.2023 змінено підстави встановлення інвалідності на захворювання, так пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Проте отримав відмову в зв`язку з відсутністю довідок МСЕК про первинне встановлення інвалідності, а також із тим, що причинний зв`язок інвалідності, який зазначений в довідці МСЕК серії 12 ААГ №169181 від 07.09.2023 не підтверджується постановою ВЛК про причиниий зв`язок в пункті 12 Свідоцтва про хворобу №55 від 25.01.2023. Позивач вказує, що причинний зв`язок захворювання викладений у свідоцтві про хворобу №55 від 25.01.2023 був відмінений відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2731. З метою усунення недоліків зазначених у відповіді від 13.11.2023, позивач звернувся до УСЗН Пологівської РДА Запорізької області з метою отримання копій довідок МСЕК за період з 10.08.2020 по 31.08.2022. Згідно з відповіддю №1670 від 17.11.2023 та довідки №1710 від 28.11.2023, надати запитувані довідки МСЕК немає можливості у зв`язку із окупацією території, на якій зберігався архів. Позивач вважає, що в діях відповідача наявна протиправна поведінка, яка полягає у відмові в оформленні та подачі документів до Департаменту фінансів Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим звернувся до суду. Просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 09 січня 2024 року відкрито спрощене (письмове) позовне провадження у справі.

Відповідач у поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив про те, що ним вживаються заходи щодо вирішення спору з позивачем з метою його врегулювання до початку розгляду судом по суті. У разі досягнення позитивного результату до суду буде подана відповідна заява.

Від третьої особи до суду надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що за зверненням особи за призначенням одноразової грошової допомоги, уповноважений орган ( ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання цієї особи) оформляє та подає в Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України затверджений п. 11 Порядку № 975 перелік документів для призначення такої допомоги. Своєю чергою, розпорядник бюджетних коштів в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених п. 11 Порядку № 975, є заявник та ІНФОРМАЦІЯ_2 за його місцем проживання. Таким чином, вимоги до Міністерства оборони України є необґрунтованими, передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Від відповідача до суду надійшли додаткові письмові пояснення у справі, в яких зазначено, що 24.01.2024 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою та документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини. Вищенаведені заява та документи були одержані у ІНФОРМАЦІЯ_2 25.01.2024. Після реєстрації одержаних документів (вх. №721 від 25.01.2024), ІНФОРМАЦІЯ_2 підготовлено висновок від 29.01.2024 №774/С щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який разом із доданими документами направлено на розгляд до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України. Таким чином публічно-правовий спір між позивачем та ІНФОРМАЦІЯ_2 , за яким відкрито провадження у справі №280/180/24, на теперішній відсутній. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, установив наступне.

З матеріалів справи установлено, що з серпня 2020 року позивача визнанно особою з інвалідністю та встановлено ІІІ групу інвалідності за загальним захворюванням.

08.09.2021 після повторного огляду відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №39662 від 08.09.2021 строк інвалідності продовжено до 01.09.2022.

09.05.2023 після повторного огляду відповідно до довіки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №159903 від 09.05.2023 строк інвалідності встановлено на безстроковий термін.

З 25.05.2022 по 22.02.2023 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25.05.2022 №136, а також військовим квитком позивача серії НОМЕР_2 від 23.07.2018.

15.09.2022 під час захисту Батьківщини, позивач отримав мінно-вибухову травму. Дана обставина підтверджується витягом з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2731.

Відповідно до витягу з протоколу засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії ЗСУ по встановленню причинного зв`язку захворювань, контузій, травм, каліцтв від 21.08.2023 №2731, мінно-вибухова травма (від 15.09.2022). Акубаротравма солдата ОСОБА_1 , 1974 року народження, що підтверджується довідкою про обставини травми від 16.09.2022 №70-МПБ-Д/ЮС, виданою командиром військової частини НОМЕР_1 , яка призвела до розвитку: "Стану після мінно-вибухової травми (15.09.2022): закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді цефалгічного та астеновегетативного синдромів; акубаротравми (15.09.2022) у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови AD=AS=4м. Тінітус", що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією - ТРАВМА, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Захворювання: "Органічний емоційно лабільний розлад з різко вираженими стійкими хворобливими проявами", що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією - ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ. Постанову ВЛК про причинний зв`язок зазначеної травми за довідкою військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства «Криворізька міська лікарня № 16» від 06.10.2022 №60 та зазначеного захворювання за свідоцтвом про хворобу комунального некомерційного підприємства «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» від 25.01.2023 № 55 ВІДМІНИТИ.

07.09.2023 після повторного огляду відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №169181 від 07.09.2023, позивачу змінено підстави встановлення інвалідності на захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини, група інвалідності третя, інвалідність встановлена безстроково.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Листом від 13.11.2023 №6316/с відповідач повідомив позивача про те, що в поданому комплекті документів відсутня довідка МСЕК про первинне встановлення інвалідності. Крім того зазначено, що причинний зв`язок інвалідності, який зазначений в довідці МСЕК серії 12 ААГ №169181 від 07.09.2023 «захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини» не підтверджується постановою ВЛК про причиниий зв`язок в пункті 12 Свідоцтва про хворобу №55 від 25.01.2023 «захворювання, ні, не пов`язані з проходженням військової служби».

З метою усунення недоліків зазначених у відповіді від 13.11.2023, позивач звернувся до УСЗН Пологівської РДА Запорізької області з метою отримання копій довідок МСЕК за період з 10.08.2020 по 31.08.2022.

Згідно з відповіддю №1670 від 17.11.2023 та довідки №1710 від 28.11.2023, надати запитувані довідки МСЕК немає можливості у зв`язку із окупацією території, на якій зберігався архів.

24.01.2024 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою та документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Вищенаведені заява та документи були одержані відповідачем 25.01.2024. Після реєстрації одержаних документів (вх. №721 від 25.01.2024), відповідачем підготовлено висновок від 29.01.2024 №774/С щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який разом із доданими документами направлено на розгляд до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у направленні до Департаменту фінансів Міністерства оборони України його заяви про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, звернувся до суду із вказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною другою ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За змістом ч.4 ст.125 КАС України визначено, що з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.

Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке виникло внаслідок існування юридичного спору між особою, та, в даному випадку, суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 № 6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо вважають, що ці рішення, дія чи бездіяльність порушують їхні права і свободи або перешкоджають здійсненню цих прав і свобод, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що умовою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Порушенням суб`єктивного права особи є створення будь-яких перепон у реалізації нею свого суб`єктивного права, що унеможливлюють одержання особою того, на що вона має право розраховувати в разі належної поведінки зобов`язаної особи.

Отже, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізаціїїї права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Таким чином, якщо особа вважає, що її суб`єктивне право у певних правовідносинах не може бути реалізованим належним чином, або на неї протиправно поклали певний обов`язок, така особа має право звернутися за судовим захистом.

У разі відповідного звернення особи суд повинен розглянути питання щодо наявності порушення суб`єктивного права заявника у конкретних правовідносинах і на підставі цього розв`язати спір.

Крім того, судовому захисту підлягає також охоронюваний законом інтерес.

У Рішенні від 1 грудня 2004 № 18-рп/2004 Конституційний Суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага.

Водночас за відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню.

Викладені конституційні норми кореспондуються з нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно із ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах підлягають порушені права, свободи та законні інтереси особи в публічно-правових відносинах. При цьому, визначальним для вирішення питання про обґрунтованість вимог особи у розв`язанні публічно-правового спору є встановлення факту порушення відповідних прав, свобод чи інтересів такої особи.

У свою чергу, як вже зазначалось, порушення прав, свобод та інтересів особи наявне тоді, коли сталися зміни стану суб`єктивних прав та обов`язків особи, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку в публічно-правових відносинах.

Відповідні зміни або перешкоди можуть бути створені протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Якщо відповідні рішення, дії чи бездіяльність протиправно, на думку особи, спричинили виникнення, зміни чи припинення прав та обов`язків особи (тобто є юридично значимими), особа може порушити питання про визнання протиправними таких рішень, дій чи бездіяльності в судовому порядку.

Таким чином, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або має місце інше ущемлення прав чи свобод.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Матеріалами справи підтверджено, що 24.01.2024 позивач повторно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою та документами про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної із захистом Батьківщини.

Вищенаведені заява та документи були одержані відповідачем 25.01.2024. Після реєстрації одержаних документів (вх. №721 від 25.01.2024), відповідачем підготовлено висновок від 29.01.2024 №774/С щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги, який разом із доданими документами направлено на розгляд до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

За таких обставин, на теперешній час між позивачем та відповідачем відсутній публічно-правовий спір з приводу направлення заяви позивача про призначення одноразової грошової допомоги для вирішення питання про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність порушеного права, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 6, 72-77, 90, 241-246,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), третя особа Міністерство оборони України в особі Департаменту соціального забезпечення (03168, м.Київ, пр.Повітрофлотський, буд.6, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова