Справа № 160/984/24
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

22 березня 2024 року м. ДніпроСправа № 160/984/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач), в інтересах якого звернувся адвокат Лиштва Юрій Васильович (далі представник позивача), до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якому представник позивача, з урахуванням уточненої позовної заяви від 15 лютого 2024 року, просить:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття безпосередньої участі у бойових діях, а саме за 28 днів виконання бойового завдання за лютий 2023 року та за 29 днів виконання бойового завдання за березень 2023 року;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням взяття безпосередньої участі у бойових діях, а саме за 28 днів виконання бойового завдання за лютий 2023 року та за 29 днів виконання бойового завдання за березень 2023 року.

Ухвалою суду від 26 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

13 березня 2024 року від ВЧ НОМЕР_1 через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву від 12 березня 2024 року, в якому відповідач серед іншого просить залишити позов без розгляду та закрити провадження у справі у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. В обґрунтування заявленого клопотання відповідачем зазначено наступне.

Додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі постанова № 168), за лютий 2023 року військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 (у тому числі й позивачу) нарахована відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про виплату додаткової винагороди від 16 березня 2023 року № 127 та виплачена 23 березня 2023 року, що підтверджується довідкою про доходи від 28 лютого 2024 року № 124 та витягом з відомості зарахувань додаткової винагороди від 23 березня 2023 року; за березень 2023 року відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) про виплату додаткової винагороди від 11 квітня 2023 року № 167 та виплачена 22 квітня 2023 року, що підтверджується довідкою про доходи від 28 лютого 2024 року № 124 та витягом з відомості зарахувань додаткової винагороди від 23 березня 2023 року. З урахуванням вказаного, позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, яке виразилося у недоотриманні додаткової винагороди, збільшеної до 100000,00 грн, за лютий 2023 року 23 березня 2023 року, а за березень 2023 року 22 квітня 2023 року.

Разом з тим, позивач не звернувся до суду із відповідним позовом протягом встановленого строку. Натомість, позов до суду представником позивача був поданий лише 22 грудня 2023 року, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною першою статті 233 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби.

У заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 15 лютого 2024 року представник позивача в якості обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зазначив, що позивач є військовослужбовцем та проходить службу, пов`язану із виконанням бойових завдань безпосередньо на лінії бойового зіткнення із ворогом , що є відвертою неправдою, оскільки з 08 квітня 2023 року ВЧ НОМЕР_1 , в якій позивач проходить військову службу, виведена із зони бойових дій на відновлення та з указаного часу по теперішній час виконує визначені їй завдання у Волинській області, що не відноситься до зони бойових дій, а тим паче не перебуває на лінії бойового зіткнення із ворогом.

Крім того, за час перебування ВЧ НОМЕР_1 на відновленні позивач неодноразово перебував у відпустках, а саме: з 24 квітня по 30 квітня 2023 року, з 03 серпня по 14 серпня 2023 року, з 27 жовтня по 12 листопада 2023 року, що свідчить про наявну у нього можливість (не перебуваючи у зоні бойових дій) знаходячись у відпустках, отримати правову допомогу та вчасно, у строк визначений законом, звернутись із позовом до суду.

Відповідач вважає, що свідоме зазначення стороною позивача в заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду того факту, що позивач проходить службу, пов`язану із виконанням бойових завдань безпосередньо на лінії бойового зіткнення із ворогом, є ні чим іншим, як введенням суду в оману щодо фактичних обставин справи та явне порушення позивачем при подачі позовної заяви встановленого законом строку позовної давності (3 місяці). Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не надано доказів неможливості звернення із цим позовом у встановлений строк.

На підставі вказаного відповідач просить залишити позовну заяву без розгляду та закрити провадження у справі.

Вирішуючи клопотання про залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

У частинах першій, другій, п`ятій статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Умови проходження більшості видів публічної служби, зокрема й у питаннях щодо оплати праці, регулюються як спеціальним законодавством, так і загальними нормами трудового законодавства, тобто нормами законодавства про працю.

Позивач у цій справі звернувся до суду за захистом свого права на належне грошове забезпечення (оплату праці), при цьому ним не оскаржуються умови проходження публічної служби або звільнення з неї. Отже, застосуванню до спірних правовідносин стосовно строків звернення до суду підлягають положення КЗпП України, а не КАС України.

Законом України від 01 липня 2022 року № 2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», який набрав чинності з 19 липня 2022 року, статтю 233 КЗпП України викладено у такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Оскільки спірні правовідносини виникли після 19 липня 2022 року, то до спірних правовідносин щодо виплати грошового забезпечення під час проходження військової служби за період з лютого 2023 року по березень 2023 року застосовується строк звернення до суду, встановлений частиною першою статті 233 КЗпП України три місяці з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

З відзиву на позовну заяву ВЧ НОМЕР_1 від 12 березня 2024 року і доданих до нього документів вбачається, що рапорт тво начальника розвідки начальника відділення розвідки штабу ВЧ НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_2 на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 , поданий 31 липня 2023 року та зареєстрований за вх. № 6449, не є рапортом про виплату військовослужбовцям ВЧ НОМЕР_1 , зокрема позивачу, спірної додаткової винагороди, а є рапортом про виплату грошової премії за лютий, березень 2023 року.

З огляду на вказане, висновок суду, викладений в ухвалі від 21 лютого 2024 року, про те, що тримісячний строк звернення до суду у межах спірних правовідносин почався з 01 жовтня 2023 року та закінчився 01 січня 2024 року, є передчасним, оскільки був зроблений на підставі доводів позивача, які у подальшому були спростовані наданими відповідачем доказами (документами).

Відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, наказ про виплату позивачу додаткової винагороди мав бути виданий командиром (начальником) ВЧ НОМЕР_1 до 05 березня 2023 року за лютий 2023 року і до 05 квітня 2023 року за березень 2023 року, а її виплата здійснена або в місяці видання наказу про виплату (у березні 2023 року за лютий 2023 року, у квітні 2023 року за березень 2023 року, або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (у квітні 2023 року за лютий 2023 року, у травні 2023 року за березень 2023 року).

Таким чином, з урахуванням приписів вказаного Порядку про можливість виплати додаткової винагороди в місяці, наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату одноразового додаткового виду грошового забезпечення, позивач мав законні очікування на виплату спірної додаткової винагороди до 30 квітня 2023 року (за лютий 2023 року) і до 31 травня 2023 року (за березень 2023 року).

Отже, тримісячний строк звернення до суду у межах спірних правовідносин щодо додаткової винагороди за лютий 2023 року почався 01 травня 2023 року та закінчився 01 серпня 2023 року, а щодо додаткової винагороди за березень 2023 року почався 01 червня 2023 року та закінчився 01 вересня 2023 року.

До суду з цим позовом позивач звернувся через свого представника лише 22 грудня 2023 року, що підтверджується інформацією, зазначеною на конверті, в якому надійшла позовна заява, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби.

Згідно з частинами першою, четвертою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Так, в ухвалі від 26 лютого 2024 року про відкриття провадження в адміністративній справі суд прийшов до висновку, що тримісячний строк звернення до суду, встановленого частиною першою статті 233 КЗпП України у спорах щодо виплати заробітної плати (грошового забезпечення) під час проходження публічної служби, позивачем не пропущено. Однак після надання відповідачем відзиву на позовну заяву суд вважає, що передчасно прийшов до висновку щодо не пропущення тримісячного строку звернення до суду позивачем.

Представником позивача до суду надана заява від 15 лютого 2024 року про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено, що на теперішній час позивач є військовослужбовцем та проходить службу, пов`язану із виконанням бойових завдань безпосередньо на лінії зіткнення із ворогом. Окрім того, оскаржувана додаткова винагорода має бути виплачена на підставі виконання бойових завдань у ВЧ НОМЕР_2 , у той час як основна служба проходить у ВЧ НОМЕР_1 , що, у свою чергу, стало причиною затягування процесу передачі документів з однієї частини в іншу, а по-друге, позивач зіткнувся з труднощами отримання первинних документів самостійно. Фактично позивач дізнався про порушення своїх прав лише 25 листопада 2023 року після отримання довідки про дохід від 25 листопад 2023 року № 551. Додані до позову документи також вдалося отримати фактично в кінці листопада 2023 року. З урахуванням викладеного, представник позивача просить визнати причини пропуску звернення до суду поважними та поновити позивачу строк звернення до суду.

Дослідженням доданих до позовної заяви документів судом установлено, що позивач є військовослужбовцем та з квітня 2022 року по теперішній час проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , військовослужбовці якої беруть участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України.

Зазначене дає підстави вважати, що позивач під час впровадженого на всій території України воєнного стану був обмежений у можливостях своєчасного отримання правничої допомоги адвоката і своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав.

Оскільки на виконання вимог частини другої статті 79 КАС України позивач повинен подати докази разом із поданням позовної заяви, суд враховує, що зверненню до суду передує зібрання позивачем доказів на підтвердження обставин, які підтверджують заявлені позовні вимоги, що, в свою чергу, займає певний час.

28 вересня 2023 року позивач уклав з Адвокатським бюро «Лиштва та партнери» договір про надання правової допомоги № 1. Після укладення договору представник позивача адвокат Юрій Лиштва, вчинив активні дії щодо захисту порушених прав позивача та звернувся до суду (звернення з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа № 160/984/24, позовна заява подана до суду 22 грудня 2023 року, про що свідчить інформація, зазначена на конверті, в якому вона надійшла, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 січня 2024 року передано матеріали справи № 160/984/24 за позовною заявою заяви ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії до Луганського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю).

Суд не приймає до уваги доводи відповідача про можливість своєчасного звернення до суду під час перебування позивача у відпустках у 2023 році, оскільки відпустка, що визначено у Преамбулі до Закону України «Про відпустки», надається працівнику для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи. З урахуванням вказаного, суд не може презумувати про наявність у особи обов`язку в указаний період (під час перебування у відпустці) здійснювати дії щодо захисту своїх прав від неправомірних дій третіх осіб, оскільки вказаний період наданий працівнику саме для відпочинку.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду, на підставі чого клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду підлягає залишенню без задоволення.

За положеннями частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: 1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства (пункт перший); 2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом (пункт другий); 3) якщо сторони досягли примирення (пункт третій); 4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (пункт четвертий); 5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт п`ятий); 6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили (пункт шостий); 7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили (пункт сьомий); 8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (пункт восьмий).

Вищенаведений перелік підстав для закриття провадження у справі є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Жодних підстав, визначених частиною першою статті 238 КАС України, для закриття провадження у цій справі судом не встановлено, тому в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 121, 122, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у адміністративній справі № 160/984/24.

Відмовити в задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.В. Кисіль