Справа № 320/23126/23
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В :

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів № 271-К від 26 квітня 2023 року "Про звільнення ОСОБА_1 ";

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 27 квітня 2023 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 р. позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду про повернення позовної заяви, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нову постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга обґрунтована невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у письмовому провадженні на 20.03.2024.

20.03.2024, під № 11122 до суду від сторони відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу разом із заявою про поновлення строку на подання відзиву.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до норм ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України,

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У зв`язку з невідповідністю позовної заяви встановленим Кодексом адміністративного судочинства України вимогам, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року позов залишено без руху та надано позивачу час на усунення виявлених недоліків, шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску або пояснень та доказів на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали особисто позивачеві з`ясувати стан справ та звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

На виконання вимог ухвали суду від 12 липня 2023 року, позивачем було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій позивач вказав на те, що несвоєчасне звернення до суду було обумовлено обмеженнями та розладом його здоров`я. Також вказав на те, що має економічну а не юридичну освіту, що свідчить про відсутність спеціальних знань в галузі права.

Однак, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що посилаючись у заяві про визнання поважними причини пропуску строку на звернення до суду, на захворювання та перебування на лікарняному, позивач не надав жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. До заяви долучена лише довідка до акту огляду МСЕК від 25.03.2023, яка складена за місяць до видання наказу про звільнення позивача і яка не може свідчити про поважність пропуску строку на звернення до суду.

Натомість, апелянт наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував, що позивач надав суду докази, які свідчать про існування обставин, які об`єктивно перешкоджали позивачу звернутись до суду з позовом у визначені процесуальним законодавством строки, зокрема, погіршення фізичного та психічного стану, як інваліда 2 групи, що підтверджується медичним висновком від 13.06.2023. Також, зазначено про те, що суд вказав на довідку до акту МСЕК від 25.03.2023, однак, дана довідка датована 2010 роком.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України (є спеціальною нормою для проходження публічної служби).

Слід зазначити, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, положення КАС України встановлюють для позивача чіткі строки звернення до суду за захистом своїх прав, а в разі наявності поважних причин пропуску таких, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з істотними перешкодами чи труднощами та підтверджені належними доказами, процесуальне законодавство допускає можливість поновлення пропущених строків.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Колегія суддів вважає, що при визначенні початку цього строку підлягає з`ясуванню момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

При цьому, саме позивач повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права у сфері публічно-правових відносин, що також випливає із загального правила, встановленого частиною першою статті 77 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до змісту статті 121 КАС України, пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом, - продовжений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Зокрема, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

За даних обставин, разом із позовною заявою позивачу подано заяву про поновлення строку на звернення до суду, у якій останній вказав про те, що ним пропущено строк, у зв`язку з обумовленими обмеженнями та розладом здоров`я; військовою агресією, а саме: травневими обстрілами та подіями у червні 2023 року; відсутністю спеціальної освіти в галузі права.

Водночас, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що жодних доказів на підтвердження вказаних обставин позовна заява та клопотання про поновлення строку на звернення до суду, не містять. Посилаючись у заяві про визнання поважними причини пропуску строку на звернення до суду, на захворювання та перебування на лікарняному, позивач не надав жодного доказу на підтвердження зазначених обставин. Надання інформаційної довідки з електронної системи охорони здоров`я лише до апеляційної скарги не спростовує висновків суду першої інстанції, адже не була оцінена судом, крім того, сама довідка містить примітку, що інформаційна довідка не є документом.

Посилання на невідповідність висновків суду обставинам справи не знаходять свого підтвердження, позаяк, зазначення судом про складення довідки до акта МСЕК 2023 рік замість 2010 рік, є опискою та не змінює суть покладених судом підстав в основу висновку про неповажність причин пропуску строку на звернення до суду з даним позовом.

У свою чергу, посилання апелянта на встановлення йому у 2010 році 2 групи інвалідності, як підставу для висновку про наявність об`єктивних обставин, що унеможливили вчасне звернення до суду, колегія суддів вважає загальними та такими, що не дають відповіді на те, що саме стало підставою неможливості звернутись з 27.04.2023 у місячний строк до суду з позовом.

Колегія суддів вважає, що лише одного посилання скаржника на певні обставини, не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання позову без зазначення конкретних обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду з позовною заявою, та без надання відповідних доказів того, як саме наведене обумовило пропуск строку на подання позову до суду.

За наслідками розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість її доводів та відсутність підстав для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом апеляційної інстанції не було встановлено порушення норм процесуального права судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою, її доводи не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому, у її задоволенні необхідно відмовити, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Василенко