Справа № 320/8216/22
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/8216/22 Суддя (судді) першої інстанції: Головенко О.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Бужак Н.П., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними та скасування розпоряджень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 29.08.2022 № 1500-к про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани за невиконання посадових обов`язків, розпоряджень та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження від 29.08.2022 № 1504-к про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани за прогул у зв`язку із відсутністю на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин;

- зобов`язати нарахувати та виплатити заробітну плату за 22.07.2022.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги на більш тривалий, розумний термін, у відповідності до положень статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

15 листопада 2023 року відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

На адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про витребування доказів.

Положеннями ч. 2 ст. 80 КАС України передбачено, що у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Разом з тим, позивачем не надано відомостей про те, які заходи останній вживав для отримання цих доказів самостійно, а також причини неможливості їх самостійного отримання під час розгляду справи судом першої інстанції.

З урахуванням наведеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявленої позивачем заяви про витребування доказів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 1317 від 12.05.2003, ОСОБА_2 призначено з 29.04.2003 на вакантну посаду головного консультанта секретаріату депутатської фракції Аграрної партії України у Верховній раді України IV на час діяльності цієї фракції.

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 1791 від 15.06.2004, ОСОБА_2 було звільнено з 15.06.2004 з посади головного консультанта секретаріату депутатської фракції Аграрної партії України у Верховній раді України IV відповідно до п. 2 ст. 36 КЗпП України, у зв`язку з ліквідацією секретаріату фракції.

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 2314 від 28.07.2004, ОСОБА_2 призначено з 06.07.2004 на посаду консультанта відділу організаційного забезпечення пленарних засідань Верховної Ради України Головного організаційного управління Апарату Верховної Ради України, як таку, що перебувала в резерві на цю посаду з випробувальним терміном.

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 6498 від 30.10.2007, ОСОБА_2 призначено з 19.10.2007 на посаду консультанта сектору по забезпеченню пленарних засідань Верховної Ради України відділу організаційного забезпечення пленарних засідань Головного організаційного управління Апарату Верховної Ради України, у зв`язку зі зміною штатного розпису, увільнивши її з посади консультанта цього ж відділу.

Відповідно до ст. 69 Закону України "Про державну службу" та на підставі подання першого заступника керівника Головного організаційного управління ОСОБА_4 від 24.06.2022 № 06/03-2022/102359, Керівником Апарату Верховної Ради України прийнято рішення про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 1500-к від 29.08.2022, до позивача відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу" було оголошено догану за невиконання посадових обов`язків, розпоряджень та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 1504-к від 29.08.2022, до позивача відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу", було оголошено догану за прогул у зв`язку із відсутністю на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Колегія суддів, розглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про обґрунтованість та правомірність висновків суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі - Закон України "Про державну службу").

Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 8 Закону України "Про державну службу", визначені основні обов`язки державного службовця, яких державний службовець зобов`язаний дотримуватися.

Державні службовці виконують також інші обов`язки, визначені у положеннях про структурні підрозділи державних органів та посадових інструкціях, затверджених керівниками державної служби в цих органах.

Частиною 2 ст. 9 Закону України "Про державну службу", визначено, що державний службовець зобов`язаний виконувати накази (розпорядження), доручення керівника, видані в межах його повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону України "Про державну службу", за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 65 Закону України "Про державну службу", підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 цієї ж статті, дисциплінарними проступками є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", дисциплінарними проступками є прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

За правилами ч. 1 ст. 66 Закону України "Про державну службу", до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У силу норм ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу", у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених п. 4, 5 та п. 12 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.

Частинами 3, 4 ст. 66 Закону України "Про державну службу", передбачено і більш суворе покарання, зокрема, у разі вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарних проступків, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 65 цього Закону, суб`єкт призначення або керівник державної служби, може попередити такого державного службовця про неповну службову відповідність.

Звільнення з посади державної служби є винятковим видом дисциплінарного стягнення і може бути застосоване, зокрема, лише у разі вчинення систематично (повторно протягом року) дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 другої ст. 65 цього Закону.

Статтею 69 Закону № 889-VIІІ, визначено, що для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ.

Відповідно до норм ч. ч. 9-11 ст. 69 Закону № 889-VIІІ, дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Стаття 74 Закону № 889-VIII, передбачає, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.

Відповідно до приписів ст. 75 Закону № 889-VІІІ, перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення. Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Статтею 77 Закону № 889-VIII, зазначено, що рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. Державному службовцю видається під розписку належним чином завірена копія наказу (розпорядження) про накладення на нього дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження не пізніше наступного робочого дня після прийняття відповідного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до ст. 69 Закону України "Про державну службу" та на підставі подання першого заступника керівника Головного організаційного управління ОСОБА_4 від 24.06.2022 № 06/03-2022/102359, Керівником Апарату Верховної Ради України прийнято рішення про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 .

Розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України від 24.06.2022 № 916-к "Про затвердження складу дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи в Апараті Верховної Ради України", утворено дисциплінарну комісію з розгляду дисциплінарної справи в Апараті Верховної Ради України.

Головою дисциплінарної комісії ОСОБА_3 були направлені позивачу листи № 20/08-2022/103524 від 27.06.2022, № 20/08-2022/103526 від 27.06.2022, якими керуючись п. 6 ч. 2 ст. 73 Закону України "Про державну службу", запропоновано надати до 01.07.2022 письмове пояснення стосовно обставин, наведених в поданні першого заступника керівника Головного організаційного управління Апарату Верховної Ради України ОСОБА_4 від 24.06.2022 № 06/03-2022/102359, які стали підставою для відкриття дисциплінарного провадження, а також керуючись абзацами 1, 3 п. 31 Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1039, запрошено позивача на засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи в Апараті Верховної Ради України, яке було призначено на 04.07.2022 о 09 год. 30 хв. за адресою: вул. Садова, 3, кабінет 827.

Позивачем направлено Голові дисциплінарної комісії ОСОБА_3 лист № 105660 від 30.06.2022, у якому зазначила, що не погоджується з доводами, які викладені у поданні Першого заступника керівника Головного організаційного управління ОСОБА_4, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Просила відхилити подання, а за наслідками дисциплінарне провадження закрити.

Разом з тим, позивач крім загального висловлення заперечення проти дисциплінарного провадження, не надала жодних пояснень та доказів на їх підтвердження щодо належного виконання своїх посадових обов`язків у червні 2022 року.

У відповідь на лист Голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 № 20/08-2022/103675 від 27.06.2022 щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження щодо ОСОБА_1 з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку та формування дисциплінарної справи, Першим заступником керівника Головного організаційного управління ОСОБА_4 було надано пояснення та характеристика позивача (лист № 06/03-2022/105202 від 30.06.2022, характеристика № 06/03-2022/105167 від 30.06.2022).

На доручення ОСОБА_4 № 06/03-2022/101376 від 23.06.2022 щодо надання працівниками інформації про фактично виконану роботу за червень 2022 із зазначенням підготовлених матеріалів з розбивкою по днях, ОСОБА_1 надала звіт від 23.06.2022, за результатами якого вважає незадовільним виконання державним службовцем ОСОБА_1 посадових обов`язків.

Крім того дисциплінарній комісії була надана характеристика позивача, а також інформація щодо детального аналізу реального/фактичного обсягу та якості виконання завдань протягом червня 2022 ОСОБА_1 , який показав досить низьку продуктивність праці позивача. Зокрема, за звітний період (протягом червня) на виконання своїх посадових обов`язків протягом робочого дня вона витрачала не більше 2-30 хв., інформація подана у звіті від 23.06.2022 ОСОБА_1 , про здійснення нею формування папок на пленарні засідання для Голови Верховної Ради України та його заступників не відповідає дійсності (лист № 06/03-2022/109349 від 06.07.2022).

Листом Голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 № 20/08-2022/114257 від 14.07.2022 було запрошено ОСОБА_1 на засідання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарної справи на 20.07.2022 о 16 год. 00 хв., а також запропоновано скористатись своїм правом на ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи та отримання їх копій 14.07.2022 з 16 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. у секретаря дисциплінарної комісії ОСОБА_5 за адресою: вул. Садова. 3, каб. 630.

20.07.2022 дисциплінарною комісією був складений акт про те, що засвідчується факт нез`явлення ОСОБА_1 на засідання дисциплінарної комісії та неповідомлення нею про причини своєї відсутності.

Дисциплінарною комісією було проаналізовано звіт про роботу ОСОБА_1 від 24.06.2022 № 06/03-2022/102359, який засвідчив її бездіяльність та безпідставне самоусунення від виконання посадових обов`язків в досліджуваний період.

З огляду на те, що за Головним організаційним управлінням Апарату закріплено ключові функції стосовно організаційного забезпечення роботи Верховної Ради України, саме належне, своєчасне та якісне виконання кожним державним службовцем підрозділу своїх функцій покликане забезпечити безперервність роботи Верховної Ради України в умовах дії воєнного стану.

Проте, за висновками службового розслідування, самоусунення ОСОБА_1 від належного виконання посадових обов`язків впливало на завантаженість інших працівників управління та несло ризики для забезпечення сталої роботи Верховної Ради України у період воєнного стану.

Письмове пояснення ОСОБА_1 від 30.06.2022 № 105660 засвідчило невизнання нею провини щодо самоусунення від виконання обов`язків, через ствердження про те, що "свої посадові обов`язки у червні місяці 2022, як і завжди, виконувала своєчасно в повному обсязі на високому професійному рівні відповідно до посадової інструкції".

Проте, як свідчать дані з характеристики на ОСОБА_1 (лист від 06.07.2022) "за час роботи в управлінні зарекомендувала себе безініціативним працівником, який потребує постійного спрямування до роботи". На даний час, посадові обов`язки, в частині комплектування паперових матеріалів до пленарних засідань та відповідні доручення виконує не в повній мірі. Рівень спілкування з людьми задовільний, але не завжди адекватний відповідній ситуації. Недостатній рівень професійних знань впливає на рішення керівництва щодо делегування завдань. Схильна до суперечок. Не завжди дотримується субординації. За період роботи в Апараті Верховної Ради України ОСОБА_1 отримувала неодноразові зауваження щодо результатів своєї службової діяльності".

З матеріалів справи вбачається, Аввакумова-Подвисоцкая АЛ. своє право бути присутньою на засіданні дисциплінарної комісії не використала та не повідомила про поважні причини своєї відсутності, про що складено акт.

При цьому, відсутність державного службовця на засіданні дисциплінарної комісії згідно з пунктом 32 Порядку здійснення дисциплінарного провадження затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 04.12.2019, не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Дисциплінарною комісією під час розгляду дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 встановлено недотримання нею принципів державної служби.

Встановивши наявність обставин, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження, дисциплінарна комісія одноголосно дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку.

Враховуючи систематичну безпідставну бездіяльність, самоусунення ОСОБА_1 від виконання посадових обов`язків щодо організаційного забезпечення реалізації суб`єктами права законодавчої ініціативи, депутатськими фракціями (депутатськими групами) у Верховній Раді України своїх конституційних повноважень, що могло призвести до зриву розгляду питань порядку денного сесії Верховної Ради України в умовах воєнного стану, дисциплінарна комісія дійшла висновку: 1) у діях ОСОБА_1 , які стали підставою для дисциплінарного провадження, є ознаки дисциплінарного проступку, що полягають у невиконанні посадових обов`язків, розпоряджень та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень; 2) у зв`язку із допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_1 заслуговує на вид дисциплінарного стягнення - догану відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу".

Листом Голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 № 20/08-2022/120668 від 22.08.2022, ОСОБА_1 повідомлено про те, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи в Апараті Верховної Ради України здійснено дисциплінарне провадження, за результатами якого 22.07.2022, внесено Керівнику Апарату Верховної Ради України подання про застосування до неї дисциплінарного стягнення - догани відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу". Запропоновано надати Керівнику Апарату Верховної Ради України письмове пояснення відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про державну службу".

ОСОБА_1 направила Керівнику Апарату Верховної Ради України ОСОБА_6 пояснення № 125387 від 29.07.2022, у яких зазначила, що не погоджується з висновками дисциплінарної комісії і просила не застосовувати дисциплінарне стягнення щодо неї.

Разом з тим, жодних доводів та на їх підтвердження доказів належного виконання своїх обов`язків позивач ні до суду першої інстанції, ні разом із апеляційною скаргою не надала, не спростувала обставин, встановлених дисциплінарною комісією щодо неналежного виконання своїх посадових обов`язків.

Також позивачем не спростовано висновків службового розслідування, яке було проведено у відповідності до встановлених вимог та з урахуванням аналізу як характеристики позивача так і відгуків безпосереднього її керівництва.

Тож, відповідно до норм п. 5 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу", Керівником Апарату Верховної Ради України 29.08.2022 було прийняте законне розпорядження про оголошення догани ОСОБА_1 № 1500-к, яке є співмірним по відношенню до встановленого порушення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, а доводи та обґрунтування позивача не знайшли свого фактичного та документального підтвердження, з огляду на що, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування розпорядження Керівника Апарату Верховної Ради України № 1504-к від 29.08.2022, колегія суд зазначає наступне.

Перший заступник керівника Головного організаційного управління ОСОБА_4 звернулась з листом № 06/03-2022/122611 від 26.07.2022 до Керівника Апарату Верховної Ради України, яким довела до відома ОСОБА_6 що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 22.07.2022 більше трьох годин протягом робочого дня - з 09 год. 40 хв. до 14 год. 10 хв., про що складено відповідний акт. Причини своєї відсутності ОСОБА_1 не повідомляла. Дозволу на відсутність у керівника не запитувала. У зв`язку із зазначеним, просила порушити дисциплінарне провадження щодо ОСОБА_1 .

Листом Голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 № 20/08-2022/125563 від 29.07.2022, ОСОБА_1 було повідомлено, що відповідно до Розпорядження Керівника Апарату Верховної Ради України від 27.07.2022 р. № 1296-к, прийнято рішення про порушення щодо неї дисциплінарного провадження, а також запрошено її на засідання дисциплінарної комісії на 04.08.2022 о 10 год. 00 хв., запропоновано надати пояснення до 04.08.2022 у письмовому вигляді.

04.08.2022 дисциплінарною комісією був складений акт про відсутність ОСОБА_1 на засіданні дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ в Апараті Верховної Ради України та не надання письмових пояснень.

Позивач зазначала про те, що не була на засіданні комісії 04.08.2022 р. у зв`язку з хворобою, разом з тим, жодних доказів перебування на лікарняному, а саме, листок непрацездатності, не надала.

Відповідно до роздруківки електронного листка непрацездатності № 9094705-1 ОСОБА_1 , дата відкриття лікарняного 25.07.2022, а закінчення 01.08.2022, категорія медичного висновку - захворювання загального характеру.

При цьому, відсутність державного службовця на засіданні дисциплінарної комісії згідно з пунктом 32 Порядку здійснення дисциплінарного провадження затверджене Постановою Кабінету Міністрів України № 1039 від 04.12.2019, не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження.

Водночас, позивач визнає факт відсутності на роботі у вказану дату та час, проте зазначає, що 22.07.2022 була відсутня на роботі з поважних причин з 10.00 год., оскільки вимушена була звернутись по медичну допомогу до Лікарської амбулаторії № 2 (вул. Шовковична, 2-4), а після надання медичної допомоги, лікар-терапевт направив її на флюорографію, після якої повернулась на робоче місце.

Разом з тим, у листі Головного організаційного управління № 06/03-2023/30295 від 14.02.2023 зазначено, що позивач не повідомляла заздалегідь керівництво про причини своєї відсутності на робочому місці 22.07.2022 з 09:30 год. по 14:10 год.

Відповідно до п.1.1., 1.2 Інструкції про порядок видачі документів, які засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001р. № 455, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 04.12. 2001 за № 1005/6196, тимчасова непрацездатність працівників засвідчується листком непрацездатності. Видача інших документів про тимчасову непрацездатність забороняється.

Листок на підтвердження тимчасової непрацездатності 22.07.2022, що стала поважною причиною відсутності на роботі, ОСОБА_1 не надала ні відповідачу під час дисциплінарного провадження, ні до судів, хоча позивач надала суду першої інстанції роздруківку виписки з історії її хвороби про те, що вона була на консультації у лікаря 22.07.2022.

З даного приводу сторона відповідача наголошує на тому, що робочий день в Апараті Верховної Ради України розпочинається з 09:00 год., у деяких підрозділах з 08:00 год., при цьому, прийом у лікаря пацієнтки розпочався з 11:40 год., а на робоче місце позивачка повернулась в 14:10 год., хоча відстань від роботи позивача до медпункту можна подолати за 5 хв.

З наведеного слідує, що листка непрацездатності позивач не надала, критичної ситуації, що потребувала виклику швидкої медичної допомоги 22.07.2022 матеріали справи не підтверджують.

Перший заступник керівника Головного Управління ОСОБА_4 листом № 06/03-2022/135012 від 15.08.2022, направила Голові дисциплінарної комісії характеристику ОСОБА_1 , складену безпосереднім керівником позивача ОСОБА_7 , у якій зазначено, що позивач за час роботи в управлінні зарекомендувала себе безініціативним працівником, який потребує постійного спрямування до роботи. На даний час посадові обов`язки, в частині комплектування паперових матеріалів до пленарних засідань та відповідні доручення виконує не в повній мірі. Рівень спілкування з людьми задовільний, але не завжди адекватний відповідній ситуації. Недостатній рівень професійних знань впливає на рішення керівництва щодо делегування завдань. Схильна до суперечок. Не завжди дотримується субординації.

За період роботи в Апараті Верховної Ради України ОСОБА_1 отримувала неодноразові зауваження щодо результатів своєї службової діяльності.

Через відмову отримати та використовувати засіб кваліфікованого електронного підпису, що містить особистий ключ та зберігається в АПЗ КЗІ "Алмаз-1К", ОСОБА_1 не може отримати повного доступу до єдиної автоматизованої системи роботи з документами у Верховній Раді України (СЕДО) та в повному обсязі виконувати покладені на управління завдання.

З 2017 через відмову отримати електронний цифровий підпис, жодного разу шляхом заповнення відповідної електронної форми, не подавала декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, які подаються відповідно до вимог ч. 1 ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції".

Дисциплінарною комісією з метою встановлення обставин справи було проаналізовано відеозапис з камер спостереження адмінбудинку, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Банкова, 6-8, за 22.07.2022 року, починаючи з 8:00 год. ранку та до 19:00 год. вечора, стосовно перебування ОСОБА_1 на робочому місці в зазначений вище день. Дисциплінарна комісія встановила відсутність ОСОБА_1 сукупно 5 год. 13 хв. на робочому місці в досліджуваний період.

Пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.04.2022 № 440 "Про деякі питання організації роботи державних службовців та працівників державних органів у період воєнного стану", передбачено, що у разі перебування державного службовця в робочий час в Україні поза межами робочого місця без рішення керівника державної служби, до них може бути застосовано дисциплінарне стягнення відповідно до закону.

Пунктом 3.5 розділу 3 Правил внутрішнього службового розпорядку для працівників Апарату Верховної Ради України щодо робочого часу і його використання, зазначено що вихід працівника Апарату за межі адміністративного будинку Верховної Ради України у робочий час відбувається з відома його безпосереднього керівника.

Встановивши наявність обставин, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження, дисциплінарна комісія одноголосно дійшла висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки дисциплінарного проступку, тому дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях ОСОБА_1 , які стали підставою для дисциплінарного провадження, є ознаки дисциплінарного проступку, у відсутності її на службі більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин; у зв`язку із допущенням дисциплінарного проступку, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 65 Закону України "Про державну службу", ОСОБА_1 заслуговує на вид дисциплінарного стягнення - догану відповідно до ч. З ст. 66 Закбну України "Про державну службу".

Листом Голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 № 24/07-2022/137623 від 18.08.2022, ОСОБА_1 було повідомлено, що дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарної справи в Апараті Верховної Ради України відповідно до розпорядження Керівника Апарату Верховної Ради України від 27.07.2022 року № 1296-к здійснено дисциплінарне провадження, за результатами якого 18.08.2022, внесено Керівнику Апарату Верховної Ради України подання про застосування до неї дисциплінарного стягнення - догани відповідно до ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу". Запропоновано надати Керівнику Апарату Верховної Ради України письмове пояснення відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону України "Про державну службу". Пояснень Керівнику Апарату Верховної Ради України позивач не подавала.

Тож, відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 65, ч. 3 ст. 66 Закону України "Про державну службу", Керівником Апарату Верховної Ради України 29.08.2022 було прийняте законне розпорядження про оголошення догани ОСОБА_1 , № 1504-к, яке є співмірним з встановленими дисциплінарним провадженням порушеннями.

З урахуванням наведеного, колегія судів погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду про те, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, а доводи та обґрунтування позивача не знайшли свого фактичного та документального підтвердження, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині.

З огляду на те, що позовні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити заробітну плату за 22.07.2022 - є похідними вимогами, вони також задоволенню не підлягають.

Щодо решти аргументів сторін, суд звертає увагу, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всі наведені апелянтом доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Бужак Н.П.

Суддя Файдюк В.В.