Справа № 440/1373/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1373/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1373/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01.02.2024 ОСОБА_1 направив до Полтавського окружного адміністративного суду позов, що заявлений до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (надалі - ГУПФ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ у Полтавській області), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ГУПФ у Львівській області щодо обчислення його пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої на рівні 7 405,03 грн, зобов`язавши ГУПФ у Львівській області провести обчислення пенсії за віком з 31.10.2023 на підставі поданої заяви відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки на рівні 12 236,71 грн;

- зобов`язати ГУПФ в Полтавській області провести виплату пенсії за віком з 31.10.2023 відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки на рівні 12 236,71 грн з урахуванням фактично виплачених сум пенсії.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на протиправну, як на його думку, поведінку ГУПФ у Львівській області, який замість того, щоб призначити позивачу пенсію за віком у зв`язку з досягненням ним у 2023 році пенсійного віку, протиправно здійснив переведення на таку пенсію, що в результаті призвело до позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком, яка має бути більшою за розміром, оскільки під час її розрахунку мають застосовуватися показники середньої заробітної плати по Україні за 2020-2022 роки.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 08.02.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У наданому до суду відзиві на позов представник ГУПФ в Полтавській області просить у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що право на призначення пенсії ОСОБА_1 використав у 1998 році, тому для застосування показників середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2020-2022 роки немає правових підстав (а.с. 27-28).

Судом 22.02.2024 на поштову адресу ГУПФ у Львівській області направлено в паперовій формі копію позовної заяви з додатками, яка вручена адресату 26.02.2024, як це видно з повідомлення про вручення.

Незважаючи на це, 28.02.2024 на електронну пошту суду від ГУПФ у Львівській області надійшло клопотання про направлення на адресу Управління або підвантаження в підсистему "Електронний суд" адміністративного позову з додатками та відповідно продовження терміну для подання відзиву на позов.

29.02.2024 працівник апарату здійснив підвантаження в підсистему "Електронний суд" копії позовної заяви з додатками.

Проте ні у встановлений судом п`ятнадцятиденний строк, ні до теперішнього часу ГУПФ у Львівській області правом на подання відзиву на позов не скористався.

У зв`язку з цим суд здійснює розгляд справи за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУПФ в Полтавській області, де з 01.08.1998 отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З досягненням 03.09.2023 пенсійного віку позивач 31.10.2023 звернувся до УПФ в м. Кременчуці із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 38-39), до якої додав окрім документів, що посвідчують особу, військовий квиток, диплом, довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 та трудову книжку.

За результатами розгляду звернення заявника ГУПФ у Львівській області (за екстериторіальністю) 06.11.2023 прийнято рішення №37 про переведення позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Для обчислення розміру пенсії враховано страховий стаж 39 років 00 місяців 28 днів, коефіцієнт страхового стажу - 0,39000 та заробітну плату за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.01.2020, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 3,66546.

13.11.2023 до ГУПФ в Полтавській області надійшло звернення ОСОБА_1 з приводу застосування середньої заробітної плати (дохід) в Україні при призначенні пенсії за віком.

У відповідь перший заступник начальника ГУПФ в Полтавській області ОСОБА_2 листом від 22.11.2023 поінформував заявника про те, що він отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". 31.10.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою про переведення на пенсію за віком згідно Закону. Його заява від 31.10.2023 з наданими до неї документами розглядалася ГУПФ у Львівській області. Розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 39 років 28 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,39000) та заробітної плати за даними персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.01.2020 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 3,66546). За таких умов розмір пенсії з 31.10.2023 становить 10669,43 грн. Розрахунок пенсії проведено відповідно до частини 3 статті 45 Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії, розмір якої на даний час, з урахуванням індексації заробітної плати, становить 7405,03 грн (а.с. 14).

Позивач, вважаючи протиправними дії ГУПФ у Львівській області щодо переведення його на пенсію за віком замість її призначення з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2014-2016 роки, звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позов по суті, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон №1058-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 7 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ), військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Аналогічна норма закріплена приписами Закону № 1058-IV.

Так, відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-ІV, за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Таким чином, позивач має право на отримання двох видів пенсій за різними законами - у зв`язку з вислугою років відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ та за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-IV.

Позивач набув право на отримання пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, оскільки досяг пенсійного віку та має достатній страховий стаж.

За приписами ч. 2 ст. 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Буквальний зміст цих норм свідчить на користь висновку про те, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначені за Законом №1058-ІV, тобто на пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

У тому ж випадку коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", то призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058-ІV, здійснене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, позаяк мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом України у постанові від 31.03.2015 у справі № 21-612а14.

У даному випадку позивач, отримуючи пенсію за Законом №2262-ХІІ, звернувся із заявою про нарахування йому пенсії за іншим законом, а саме - пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Таким чином, при призначенні позивачу у 2023 році пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV підлягає застосуванню середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком згідно з ч. 2 ст. 40 цього Закону.

За таких обставин суд визнає наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі №465/5246/17, від 23.10.2018 у справі №334/2653/17, від 13.12.2018 у справі №185/860/17, від 06.02.2019 у справі №333/1856/17 та в постанові Великої Палати від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що ГУПФ у Львівській області при призначенні позивачу пенсії згідно із Законом №1058-IV безпідставно не врахував середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Тож обираючи належний спосіб захисту порушеного права, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії ГУПФ у Львівській області щодо обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки, зобов`язавши при цьому ГУПФ у Львівській області провести позивачу обчислення пенсії за віком з 31.10.2023 відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки.

При цьому вимоги позивача щодо зобов`язання ГУПФ в Полтавській області провести виплату перерахованої таким чином пенсії за віком задоволеними наразі бути не можуть, оскільки неможливо здійснити виплату пенсії до настання обставин перерахунку такої пенсії компетентним органом у спосіб та в порядку, визначеному законом.

Тож у цій частині вимог позов слід залишити без задоволення за передчасністю.

За таких обставин позов у цілому слід задовольнити частково.

З урахуванням приписів ст. 139 КАС України суд констатує право позивача на половину судових витрат, які складаються лише із сум сплаченого судового збору за звернення до суду з позовом у розмірі 1211,20 грн, які слід стягнути у розмірі 605,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУПФ у Львівській області, як суб`єкта владних повноважень, який безпосередньо допустив порушення прав позивача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити обчислення пенсії за віком ОСОБА_1 з 31.10.2023 відповідно до положень ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) по Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2020, 2021 та 2022 роки.

В решті вимог позов залишити без задовлення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (; вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Cуддя Є.Б. Супрун