Справа № 200/16327/21
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 200/16327/21

адміністративне провадження № К/990/8706/24

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шишова О. О., перевіривши касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі № 200/16327/21 за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії,

установив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАР АЛЬЯНС» звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України, в якому просило:

- визнати неправомірною відмову Державної Податкової служби України у прийнятті Повідомлення №37 від 26.08.2021, щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №3 від 31.05.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати неправомірною відмову Державної Податкової служби України у прийнятті повідомлення №38 від 26.08.2021, щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №2 від 30.06.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати неправомірною відмову Державної Податкової служби України у прийнятті Повідомлення №40 від 26.08.2021, щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №3 від 31.08.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних; визнати неправомірною відмову Державної Податкової служби України у прийнятті Повідомлення №42 від 27.08.2021, щодо надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної №3 від 31.07.2020 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148106/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 30.09.2020; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148105/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 31.10.2020; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148104/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 30.11.2020; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148103/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 31.12.2020; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148102/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 31.01.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148101/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 28.02.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148100/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 31.03.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148099/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 30.04.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № № 3148097/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної№ 4 від 31.05.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148096/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № З від 30.06.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 23.09.2021 № 3148095/33853132 про відмову у реєстрації податкової наісчадної № З від 31.07.2021; скасувати рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області від 05.10.2021 № 3202284/33853132 про відмову у реєстрації податкової накладної № 5 від 31.08.2021;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні ТОВ «ТАР АЛЬЯНС» №3 від 31.05.2020, №2 від 31.06.2020, №3 від 31.07.2020, №3 від 31.08.2020, №3 від 30.09.2020, №3 від 31.10.2020, № 2 від 30.11.2020, №3 від 31.12.2020, №3 від 31.01.2021, №1 від 28.02.2021, №1 від 31.03.2021, № З від 30.04.2021, №4 від 31.05.2021, №3 від 30.06.2021, №3 від 31.07.2021, №5 від 31.08.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.11.2021 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2023, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024, позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Під час перевірки поданої касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 КАС України установлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Так у поданій касаційній скарзі скаржник покликається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарженнята зазначає, що судами попередніх інстанцій прийнято рішення без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №540/2077/18, від 15.11.2016 у справі №800/301/16, від 12.12.2018 у справі №802/2474/17-а, від 12.06.2018 у справі №826/4406/16, від 15.08.2019 у справі №1340/4630/18, від 23.12.2019 у справі №712/3842/17, від 27.02.2020 у справі №500/477/15-а, від 29.06.2023 у справі №640/21884/20.

Водночас касаційна скарга не містить належного обґрунтування зазначених підстав для касаційного оскарження.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права; безпосередній висновок судів попередніх інстанцій, який такому суперечить; обґрунтування подібності правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не можна визнати як подібність правовідносин.

Фактично доводи касаційної скарги зводяться до того, що, на переконання скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно оцінили наявні у матеріалах справи докази.

На обґрунтування зазначеної підстави скаржник виклав обставини справи, цитати нормативних актів з зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Наведені скаржником постанови Верховного Суду стосується оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, а доводи касаційної скарги щодо неврахування судами зазначених постанов зводяться до незгоди із наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведених скаржником підстав для касаційного оскарження судового рішення - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту пункту 1 частини другої статті 353 КАС України, прийнятність доводів про ненадання оцінки усім доказам у справі можливе виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу, яких у касаційній скарзі не викладено.

Відсутність у касаційній скарзі належного викладення підстав для касаційного оскарження судових рішень, які передбачені пунктами 1, 2, 3 частини четвертої статті 328 КАС України, унеможливлюють перевірку такої умови.

Також, суд звертає увагу на те, що за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Таким чином, можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах та у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадженні, залежить виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики або виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Ураховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 330, 332, 359 КАС України, -

ухвалив:

Касаційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.02.2023 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2024 у справі № 200/16327/21 повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя О. О. Шишов