Справа № 160/34072/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 26.12.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком по Списку №2 період роботи:
у ВАТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" на посаді машиніста парових пересувних депарифінізованих установок з 11.07.2004 по 31.08.2008;
у ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" на посаді машиніста парової пересувної депарифінізованій установці з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 07.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018;
до страхового стажу період роботи з 11.11.1997 по 30.01.1998 на посаді водія першого класу у ВАТ "Будівельних 84" на посадів водія в СФК ОСОБА_2 з 21.06.2002 по 21.09.2002;
- зобов`язати повторно розглянути заяву від 25.09.2023р. про призначення пенсії.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у вересні 2023 року позивач звернувся до Головного управління ПФУ в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Рішенням Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 02.10.2023 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Відповідачем до страхового стажу позивача не зараховані певні періоди роботи, що позивач вважає протиправним у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 29.12.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.
Станом на 22.03.2024 року відповідь на відзив від позивача на адресу суду не надходила.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
25.09.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28 від 02.10.2023р. ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії.

Так, в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 28 від 02.10.2023р. зазначено зокрема наступне.

Згідно підпункту 2 частини 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування право на пенсію за віком на пільгових умовах мають, незалежно від місця останньої роботи мають працівники зайняті повний робочий день на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівники, які не мають стажу роботи з шкідливими та важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Страховий стаж становить 19 років 11 місяці 4 дні, в тому числі Списком №2 - 0 років 0 місяців 0 днів.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, за доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:

- період згідно довідок № 409 від 06.06.2018 (2016-2017 роки), № 78 від 14.07.2018 (2009-2018 роки), № 337 від 09.06.2018 (2004-2007роки) видані на території РФ, оскільки згідно Постанови № 22.1 від 25.11.2005 (зі змінами 25.11.2021). Особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод); у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, передбачені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, а за періоди роботи 01 січня 2004 року додатково надається інформація, отримана органами, що призначають пенсію, від відповідних фондів держав учасниць міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення (в довільний формі) про сплату страхових внесків;

- з 01.01.1992 по 27.01.1993. - період роботи в російській федерації, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинає участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-участь Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 33 березня 1992 рок згідно листа Мінсоцполітики.№411/0/2-23/54 від 12.01.2023;

- період з 11.11,1997 по 30.01.1998р. оскільки дата наказу записана не коректно. Для зарахування вказаного періоду необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів;

До пільгового стажу не зараховано:

- періоди згідно довідок № 952 від 28.11.2017, № 1123 від 18.10.2017, №, б13 від 16.07.2018 та № 5374 від 26.10.2017 видані на території (рф), оскільки відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення приймаються уточнюючі довідки підприємства, установ, організацій або їхніх правонаступників. Форма довідки затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920. У довідці зокрема повинні зазначатися: періоди роботи, що зараховується: до пільгового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до яких належить цей період роботи, первинні, документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку. Пільгові довідки видаються підприємствами, установами, організаціями або їхніми правонаступниками на підставі документів., робота у шкідливих та важних умовах після 21 серпня 1992 відповідно до пункту 4.1 Порядку № 383 зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця. Для зарахування пільгового стажу, необхідно долучити первинні документи з підприємств, результати атестації;

- період 21.06.2002 по 21.09.2002р.- оскільки в системі персоніфікованого обліку (форми ОК-5) відсутні відомості про роботу за цей період, можливо буде зарахувати до стажу цей період роботи після надходження додаткових підтверджуючих документів або результатів перевірки.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії та вважаючи протиправним не зарахування періодів роботи до страхового та пільгового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Так, в позовній заяві позивач просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком по Списку №2 період роботи: у ВАТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" на посаді машиніста парових пересувних депарифінізованих установок з 11.07.2004 по 31.08.2008; у ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" на посаді машиніста парової пересувної депарифінізованій установці з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 07.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018.

В оскаржуваному рішенні відповідачем зазначено, що до пільгового стажу не зараховано: періоди згідно довідок № 952 від 28.11.2017, № 1123 від 18.10.2017, №, б13 від 16.07.2018 та № 5374 від 26.10.2017 видані на території (рф), оскільки відповідно до пункту 20 Порядку № 637 для визначення права на пільгове пенсійне забезпечення приймаються уточнюючі довідки підприємства, установ, організацій або їхніх правонаступників. Форма довідки затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 № 920. У довідці зокрема повинні зазначатися: періоди роботи, що зараховується: до пільгового стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їхні номери, до яких належить цей період роботи, первинні, документи за час виконання роботи, на підставі яких видано таку довідку. Пільгові довідки видаються підприємствами, установами, організаціями або їхніми правонаступниками на підставі документів., робота у шкідливих та важних умовах після 21 серпня 1992 відповідно до пункту 4.1 Порядку № 383 зараховується до пільгового стажу, якщо право на це підтверджене результатами атестації робочого місця. Для зарахування пільгового стажу, необхідно долучити первинні документи з підприємств, результати атестації.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1 та 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав-учасниць СНД, в тому числі, Україна та російська федерація (надалі Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (стаття 5 Угоди).

Відповідно до статті 1 Угоди, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13.03.1992 є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань "відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди". Держави-учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав. Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди від 13.03.1992 для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються у трудовий стаж.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

З огляду на викладене, цією Угодою від 13.03.1992 визначено стаж, який підлягає безумовному зарахуванню при призначенні пенсії.

Матеріалами справи, а саме трудовою книжкою позивача серія НОМЕР_2 від 19.02.1985 року підтверджено, що позивач працював зокрема на:

"Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" рф тюменська обл. м.Нижньовартівськ.

- запис 44 - 11.07.2004 - прийнято на роботу машиністом парової рухомої депарафінізаційної установки 5 розряду в автоексплуатаційний цех (наказ 1284-к від 11.07.2004р.);

- запис 45 - 31.08.2008 - звільнено у зв`язку з переведенням працівника за його проханням на роботу до іншого роботодавця, п.7 ст.77 ТКРФ (наказ від 25.08.2008 від 2200-к).

ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2":

- запис 46 - 01.09.2008 - прийнято в порядку переведення машиністом парової рухомої установки 6 розряду в автоколону №4 вахтовим методом роботи (наказ від 01.09.2008 №483-к);

- запис 47 - 06.08.2009 - звільнено за згодою сторін п.1 ст.77 ТКРФ (наказ від 06.08.2009 № 910-к).

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить усі необхідні записи та підтверджує роботу позивача у оскаржені періоди. Тобто, позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться всі відповідні записи про спірний період роботи із відомостями, які відповідають вимогам законодавства.

Факт виконання робіт за Списком №2 на території рф підтверджується також наступними довідками.

Згідно довідки від 28.11.2017 №952 виданої АТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин", про підтвердження особливого характеру роботи та умов праці необхідних для призначення дострокової трудової пенсії за віком відповідно до ст.30, 31 фз "Про страхові пенсії" від 28.12.2013 №400-фз, видана ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно працював в АО "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" з 11.07.2004 (наказ 1284-4 від 11.07.2004) по 31.08.2008 (наказ про звільнення 2200-к від 25.08.2008) машиністом парової рухомої депарафінізаційної установки в автоексплуатаційному цеху повний робочий день вахтовим методом, повний робочий тиждень, з відпрацюванням річного балансу робочого часу, зайнятий безпосередньо на об`єктах видобутку нафти, газу та газового конденсату та на інші роботи не залучався.

Професія "машиністи парових рухомих депарафінизаційних установок" передбачена списком №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення затверджена постановою КМСРСР від 26.01.91 №10, розділ 12, підрозділ 2 "видобуток нафти, газу та газового конденсату" позиція 2130200а-13969.

Згідно довідки від 16.07.2018 №613 ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" про уточнення особливого характеру роботи та умов праці, яка видана ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно працює в ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" в якості машиніста парової пересувної депарафінізаційної установки 6 розряду вахтовим методом роботи впродовж повного робочого дня після реєстрації в якості застрахованої особи відповідно до фз від 01.04.1996 №27-фз: з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, з 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 10.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018 повний робочий тиждень, зайнятий безпосередньо у виробництві видобутку нафти, газу та газового конденсату та на інші роботи не залучався. Брав участь в єдиному технологічному процесі видобутку нафти та газу. Норму робочого часу за період роботи відпрацював в повному обсязі.

Дана робота дає право на дострокове пенсійне забезпечення по старості за позицією 2130200а-13969 підрозділ 2 розділ ХІІ Список №2 затвердженого постановою КМУ СРСР від 26.01.1991 №10 відповідно до пп.2 п.1 ст.30фз від 28.12.2013 №400-фз "про страхові пенсії".

В оскаржуваному рішенні зазначено, що для зарахування пільгового стажу, необхідно долучити первинні документи з підприємств, результати атестації.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання, згідно з Порядком №442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, яка випливає із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Таким чином, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Суд наголошує, що законодавцем покладено обов`язок проведення атестації робочих місць на керівників підприємств, а тому її не проведення у встановлені строки не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком.

Таким чином, період роботи позивача у ВАТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" на посаді машиніста парових пересувних депарафінізованих установок з 11.07.2004 по 31.08.2008 та у ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" на посаді машиніста парової пересувної депарафінізованій установці з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 07.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018, має бути зарахований до пільгового стажу за Списком № 2.

Доводи відповідача щодо того, що пільговий стаж не підтверджено уточнюючими довідками, є безпідставними, оскільки надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно лише у випадку відсутності трудової книжки або коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

З наданих позивачем документів як суду, так і під час із зверненням за призначенням пенсії, судом встановлено право позивача на зарахування періоду роботи у ВАТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" на посаді машиніста парових пересувних депарафінізованих установок з 11.07.2004 по 31.08.2008 та у ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" на посаді машиніста парової пересувної депарафінізованій установці з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 07.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018 до пільгового стажу за Списком № 2.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 11.11.1997 по 30.01.1998 на посаді водія першого класу у ВАТ "Будівельних 84" на посадів водія в СФК ОСОБА_2 з 21.06.2002 по 21.09.2002.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що до страхового стажу не зараховано період з 11.11.1997 по 30.01.1998р. оскільки дата наказу записана не коректно. Для зарахування вказаного періоду необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів та період 21.06.2002 по 21.09.2002р.- оскільки в системі персоніфікованого обліку (форми ОК-5) відсутні відомості про роботу за цей період, можливо буде зарахувати до стажу цей період роботи після надходження додаткових підтверджуючих документів або результатів перевірки.

Згідно копії трудової книжки серія НОМЕР_2 від 19.02.1985 року, ОСОБА_3 працював з 11.11.1997 (наказ 192-к від 11.11.1997) по 30.01.1998 (наказ про звільнення 32-к від 30.01.1998) у ВАТ "Будівельних 84" на посаді водія першого класу та на посадів водія в СФК ОСОБА_2 з 21.06.2002 (наказ 3 від 21.06.2002) по 21.09.2002 (наказ 5 від 21.09.2002).

В період, в якому позивачу оформлялася трудова книжка, діяв Порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі Інструкція №162).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих і службовців. Трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Згідно з пунктом 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства у присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

У трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань; заохочення за успіхи в роботі, що застосовуються трудовим колективом, а також нагородження і заохочення, передбачені правилами внутрішнього трудового розпорядку і статутами про дисципліну; інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди. Стягнення до трудової книжки не заносяться.

З приписів порядку ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, що визначався Інструкцією, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 та Інструкції Про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58 вбачається, що заповнення трудової книжки здійснюється роботодавцем, а не працівником. Отже, відповідальним за заповнення трудової книжки вперше, в тому числі і внесення до неї записів на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки, є підприємство роботодавець, а відтак відсутня вина позивача в тому, що трудову книжку роботодавцем оформлено із порушенням.

Відтак, до страхового стажу позивачу період роботи з 11.11.1997 по 30.01.1998 на посаді водія першого класу у ВАТ "Будівельних 84" має бути зараховано до його страхового стажу.

Відповідно до статті 1 Закону №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески. Згідно з частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Вказаною статтею визначено порядок обчислення страхового стажу, а саме: періоди трудової діяльності, що враховувалися для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (по 31.12.2003), зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи), а з 01.01.2004 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків. Наведене кореспондується з положеннями частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV, за якими страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, право на трудову пенсію мали особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, до набрання чинності Законом України №1058-IV (по 31.12.2003), періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, тобто відповідно до статті 3, 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи, а з 01.01.2004 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків.

Відтак, період роботи з 21.06.2002 по 21.09.2002 на посаді водія в СФК ОСОБА_2 має бути зараховано позивачу на підставі трудової книжки.

Суд зазначає, що з 01.01.2004 до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески. При цьому, порушення страхувальником вимог законодавства щодо порядку та строків сплати страхових внесків тягне негативні наслідки лише щодо самого страхувальника (зокрема, у вигляді сплати недоїмки, штрафних санкцій та пені) та не може мати негативних наслідків для застрахованої особи у вигляді не зарахування до страхового чи пільгового стажу періоду роботи, протягом якого такій особі нараховувалася заробітна плата, на яку у свою чергу нараховувалися страхові внески, проте не з вини застрахованої особи страхові внески не були зараховані на відповідні рахунки.

З огляду на зазначене вище, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №28 від 02.10.2023 року про відмову в призначенні пенсії є протиправним в частині не зарахування до пільгового та страхового стажу позивача спірних періодів та підлягає скасуванню.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначені способи захисту порушених прав, свобод та інтересів, та зазначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 та п.10 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Такі рішення приймаються на підставі звернення зацікавленої особи та за результатами аналізу поданих нею документів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, про задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 25.09.2023р. про призначення пенсії.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За вказаних обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями2,9,73-78,90,139,241 - 246,250,262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) №28 від 02.10.2023 року про відмову в призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за Списком №2 період його роботи у ВАТ "Білоруське управління з підвищення нафтовіддачі пластів та капітального ремонту свердловин" на посаді машиніста парових пересувних депарафінізованих установок з 11.07.2004 по 31.08.2008 згідно довідки від 28.11.2017 №952 та у ТОВ "Варєганська транспортна компанія-2" на посаді машиніста парової пересувної депарафінізованій установці з 01.09.2008 по 06.08.2009, з 07.08.2009 по 14.01.2010, 01.03.2010 по 14.10.2010, з 15.10.2010 по 07.09.2011, з 15.09.2011 по 04.12.2015, з 29.01.2016 по 11.04.2016, з 23.10.2017 по 11.10.2018 згідно довідки від 16.07.2018 №613.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період роботи з 11.11.1997 по 30.01.1998 на посаді водія першого класу у ВАТ "Будівельних 84" на посадів водія в СФК ОСОБА_2 з 21.06.2002 по 21.09.2002 згідно трудової книжки серії НОМЕР_2 від 19.02.1985 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, 26) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії від 25.09.2023 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко