Справа № 280/8040/23
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 березня 2024 року м. Дніпросправа № 280/8040/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Поспєлової АС.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Фонду державного майна України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року

у справі №280/8040/23

за позовом ОСОБА_1

до Фонду державного майна України

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Фонду державного майна України в якому з врахуванням уточнення позовних вимог просила:

визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023 зі змінами внесеними наказом № 222-р від 11.09.2023, на підставі якого ОСОБА_1 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

стягнути з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу;

рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, а також в частині стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу, допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги обґрунтовувала безпідставністю та протиправністю прийняття спірного наказу про її звільнення, оскільки відсутні будь які докази того, що позивачка своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювала заходи (та/або сприяла їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини. Крім того, позивачка вказує на численні процедурні порушення під час її звільнення, а саме: наказ про звільнення прийнято в період перебування позивачки на лікарняному; наказ підписано невповноваженою особою та не дотримано інших вимог щодо звільнення особи відповідно до приписів Закону України «Про очищення влади».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 р. у справі № 280/8040/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Фонду державного майна України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - задоволено.

Крім того, рішенням задоволено заяву позивачку про відмову від частини позову та закрито провадження в адміністративній справі в частині позовних вимог про стягнення з Фонду державного майна України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , середнього заробітку за час вимушеного прогулу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом встановлено, що позивачка в 2023 році звільнена з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду держмайна, згідно до приписів закону про люстрацію, у зв`язку з тим, що у період з липня 2013 по червень 2014 працювала на посаді заступника начальника ГУ Міндоходів у Запорізькій області. Судом досліджено встановлені по справі обставини та з посиланням на рішення ЄСПЛ зазначено, що відповідачем не додано жодних відомостей та підтверджуючих документів, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивачки, спрямованих на узурпацію влади Президентом України ОСОБА_2 , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини. Наведене на думку суду свідчить про необґрунтованість наказу про звільнення.

Не погодившись з рішенням суду, Фондом державного майна України подано апеляційну скаргу, згідно якої відповідач просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №280/8040/23, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що у 2013-2014 роках позивачка займала посаду заступника начальника ГУ ДПС у Запорізькій області. У зв`язку з чим ГУ ДПС у Запорізькій області 10.06.2015 складено довідку про наявність заборони, встановленої ч. 3 ст. 1 Закону України «Про очищення влади» на підставі критеріїв, визначених п. 4 ч. 2 ст. 3 цього Закону, та накладено резолюцію про звільнення ОСОБА_1 . Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив про її задоволення.

Позивачка та її представник також надали пояснення , суть яких зводиться до твердження про безпідставність доводів апеляційної скарги, безпідставність звільнення позивачки, прохання залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, Наказом Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 21.08.2023 № 192-р «Про звільнення ОСОБА_1 », відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу», ч. 3 ст. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про очищення влади», ст. 5 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», враховуючи службову записку Управління запобігання та виявлення корупції від 18.08.2023 № 53-3-234 та лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву від 18.08.20223 № 30-11/5454, ОСОБА_3 звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву у перший робочий день після закінчення відпустки 11 вересня 2023 року.

З 09.09.2023 позивачці відкрито листок непрацездатності № 8711881-1.

Наказом Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 11.09.2023 № 222-р «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 21.08.2023 № 192-р» відповідно до Закону України «Про Фонд державного майна України» та враховуючи лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 11.09.2023 № 30-11/5910 внесено зміни до п. 1 наказу Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 21.08.2023 № 192-р «Про звільнення Ярошевської », виклавши його у такій редакції: «звільнити Ярошевську з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність».

У зв`язку із закінченням періоду тимчасової непрацездатності позивачку фактично звільнено з посади з 06 листопада 2023 року.

Вважаючи протиправним наказ Фонду державного майна України № 192-р від 21.08.2023 зі змінами внесеними наказом № 222-р від 11.09.2023, на підставі якого Ярошевську звільнено з посади заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву, позивачка звернулась до суду.

Відповідно до матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваного позивачкою наказу, зазначено ст. 83 закону України « Про державну службу», ст. 3 Закону України « Про очищення влади», ст. 5 Закону України « Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», та враховуючи службову записку Управління запобігання та виявлення корупції від 18.08.2023 № 53-3-234, беручи до уваги лист Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 18.08.2023 № 30-11/5454 відповідачем прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника Регіонального відділення у перший робочий день після закінчення відпустки 11.09.2023.

На підставі листа Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву від 11.09.2023 № 30-11/5910, наказом Фонду з кадрових питань (особового складу) від 11.09.2023 № 222-р внесені зміни до вищевказаного наказу, якими передбачається звільнення Ярошевської із займаної посади у перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність.

Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції вказав, що відносно позивачки висновок про результати перевірки, передбачений ст. 5 Закону України № 1682-У11, не складався, підставою для прийняття наказу про звільнення позивачки слугувала лише Довідка про результати перевірки відомостей, зазначених в особовій справі та трудовій книжці від 10.06.2015 року. В той же час, Довідка про результати перевірки відомостей в контексті вимог, які передбачені Законом України « Про очищення влади» не є документом, який підлягає обов`язковому застосуванню певним суб`єктом владних повноважень.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції та залишаючи його без змін, судова колегія зауважує: судом при прийнятті рішення вказано, що до матеріалів справи не додано жодних відомостей та підтверджуючих документів, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивачки, спрямованих на узурпацію влади Президентом України Януковичем , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини.

Суд на підставі матеріалів справи установив, що заходи з очищення влади (люстрації) до позивачки застосовані на підставі довідки про результати перевірки відомостей, зазначених в особовій справі, про перебування позивачки на відповідних посадах. При цьому встановлення фактів особистої протиправної поведінки позивачки не було метою цієї перевірки. У свою чергу відповідач ніколи не стверджував про причетність позивачки до будь-яких порушень прав людини чи підтримання Ярошевською антидемократичних заходів.

З огляду на зазначене, враховуючи принцип індивідуальної відповідальності , з посиланням на судову практику Верховного суду, який зазначав, що лише факт перебування осіб на визначених в люстраційному Законі посадах та протягом встановленого цим же Законом строку, недостатньо для застосування заборон, визначених частиною третьою статті 1 Закону «Про очищення влади»,.

Також, у цьому рішенні Верховний Суд наголосив на необхідності врахування доведеності вини кожної особи, яка піддається люстраційним процедурам, на чому наголосила Венеціанська комісія у Проміжному (пункти 64, 82, 104) та Остаточному (пункт 18) висновках щодо Закону, як на загальновизнаному міжнародному стандарті.

Без аналізу індивідуальної поведінки неможливо встановити особисту вину осіб, до яких застосовано означені заборони, для того, щоб переконатися у застосуванні до цих осіб індивідуальної відповідальності, а не колективної, як це задекларовано у принципах Закону № 1682-VII, що мали б спрямовувати процес очищення влади (люстрації).

Без встановлення зв`язку між указаними особами та узурпацією влади неможливо дійти висновку, що було досягнуто легітимної мети Закону України № 1682-VII- недопущення до участі в управлінні державними справами саме осіб, які своїми рішеннями, діями чи бездіяльністю здійснювали заходи (та/або сприяли їх здійсненню), спрямовані на узурпацію влади Президентом України Януковичем , підрив основ національної безпеки і оборони України або протиправне порушення прав і свобод людини. Отже, не можливо і дійти висновку, що було досягнуто справедливого балансу між захистом інтересів демократичного суспільства, з одного боку, та повагою до прав позивача - з іншого.

Отже, визначальними для вирішення цього публічно-правового спору є обставини вчинення позивачкою конкретних дій, які полягають у сприянні своїми рішеннями, діями (бездіяльністю) узурпації влади, підриву основ національної безпеки і оборони України або протиправному порушенню прав і свобод людини.

В той же час, в доводах апеляційної скарги зазначається, що заходи, передбачені Законом України « Про очищення влади» застосовані за пасивну поведінку позивачки та її дії, які полягали в тому, що Ярошевська займала свою посаду під час президенства ОСОБА_2 , однак така поведінка та дії із займання посади не кваліфікуються як « кримінальні» та не є аналогічними будь якій формі кримінальної відповідальності. Наявність довідки про результати перевірки, передбаченої Законом України « Про очищення влади» та наявність постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 08.06.23 року , яким дана довідка не скасована, на переконання скаржника є достатніми підставами, щоб вважати необґрунтованим прийняте судом рішення у даній справі.

Судова колегія критично ставиться до такої позиції заявника апеляційної скарги та вважає , що суд першої інстанції, з урахуванням правової позиції щодо обов`язкової наявності встановлення індивідуальних, конкретних дій особи, оцінка яких надавала би можливість для застосування передбачених Законом України « Про очищення влади» заходів, вірно прийняв рішення про задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Всупереч ст. 77 КАС України відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним наказу, доводи апеляційної скарги повторюють обґрунтування, оцінка якому надана судом першої інстанції і не дають підстав для висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, підстав для застосування ст. 317 КАС України та скасування рішення суду першої інстанції за результатами перегляду рішення не встановлено, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фонду державного майна України - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2023 року у справі №280/8040/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко