Справа № 260/664/24
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2024 рокум. Ужгород№ 260/664/24

Закарпатський окружний адміністративний суд в особі головуючого судді Дору Ю.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Полянчук Снежана Олексіївна в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Закарпатській області) , у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.10.2024 №02 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.09.1993 року по 29.12.1998 рік в Центрі реабілітації інвалідів "Аргус".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішенням №02 від 17.10.2023 було відмовлено позивачу у врахуванні до трудового стажу періоди роботи з 1993 по 1998, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата заповнення 29.12.1998, а перший запис про початок роботи 15.09.1993, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінюсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за №110. Вважає, що вищезазначене рішення, прийняте не обгрунтовано, а тому відповідно підлягає скасуванню.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що позивач звернулася до відповідача про перерахунок її пенсії та до заяви додала трудову книжку НОМЕР_1 від 29.12.1998 для зарахування періодів роботи. Проте, вказана трудова книжка заповнена з порушенням Інструкції чинної на момент ведення такою, відтак вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у зарахуванні спірного періоду.

Відповідно до положень ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.262 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV.

10.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою №2653 щодо перерахунку призначеної пенсії за віком.

До заяви про перерахунок пенсії відповідачу було надано як копію трудової книжки НОМЕР_1 від 29.12.1998 так і трудової книжки № НОМЕР_2 від 04.10.1982 із поясненнями ОСОБА_1 , що трудова книжки № НОМЕР_2 від 04.10.1982 була загублена у зв`язку з чим при поновленні на роботу в ЦРІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у 1998 році було зведено нову трудову книжку № НОМЕР_1 від 29.12.1998. Оскільки відомості стосувалися періоду роботи у ЦРІ «Аргус» підприємством було внесено у трудову книжку записи про прийом на роботу, звільнення, поновлення та наступне звільнення. Згодом трудова книжка № НОМЕР_2 була знайдена, що пояснює наявність у позивачки двох трудових книжок.

Листом Головного управління ПФУ в Закарпатській області №5974/03-16 від 17.10.2023. року ОСОБА_1 було відмолено у заяві про зарахування до страхового стажу періодів роботи з 1993 по 1998, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата заповнення 29.12.1998, а перший запис про початок роботи 15.09.1993, чим порушено вимоги Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мінюсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 за №110.

Вважаючи таке рішення протиправним позивач звернулася до суду.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 2 ст. 24 Закону № 1058-ГУ^ передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-ГУ)

Частиною 1 статті 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХП (далі - Закон №1788-ХП), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок), встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок № 637), пунктом 1 якого передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1-3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведених норм Порядку № 637, у разі відсутності в трудовій книжці записів про роботу, такий стаж встановлюється на підставі інших документів, уточнюючих довідок, відомостей та інших документів, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, архівні довідки необхідні за умови необхідності підтвердити відомості про роботу особи, якщо відсутня трудова книжка або відповідні записи у ній.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах. Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 444/2480/16-а.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-ГУ^ органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно зі ст. 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Тобто перекладання обов`язку доказування, надання відомостей тощо на позивача є неприйнятним.

Неможливість пенсійного органу скористатися правом на перевірку зазначених у трудовій книжці відомостей не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на отримання належної пенсії.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (надалі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 року №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 року №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 № 412, не застосовується.

Згідно пункту 1.1 Інструкції, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п. 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 за № 58 (далі- Інструкції № 58), після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей.

Відповідно до п.2.4 Інструкції № 58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 року, у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Ведення трудових книжок працівників підприємства, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової, не може ставитись в провину власнику трудової книжки.

Таким чином, необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до стажу з 1993 по 1998, оскільки на титульній сторінці трудової книжки дата заповнення 29.12.1998, а перший запис про початок роботи 15.09.1993, чим порушено вимоги Інструкції №110.

Водночас, судом встановлено, що відповідачу було надано як копію трудової книжки НОМЕР_1 від 29.12.1998 так і трудової книжки № НОМЕР_2 від 04.10.1982 із поясненнями ОСОБА_1 , що трудова книжка № НОМЕР_2 від 04.10.1982 була загублена у зв`язку з чим при поновленні на роботу в ЦРІ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у 1998 році було зведено нову трудову книжку № НОМЕР_1 від 29.12.1998.

Як вбачається із записів трудової книжки позивача № НОМЕР_2 від 04.10.1982 згідно запису №14 05.08.1991 року прийнята медичною сестрою стоматологічного кабінету. Наказ №92 від 01.08.1991 року (рос.мовою); запис №15. 01.02.1993 звільнена за ст.31 КзПП Наказ 5,1 від 19.01.1993(рос.мовою); запис №16 01.04.1993 року прийнята на посаду дільничної медичної сестри дитячої поліклініки. Наказ від 30.03.1993 року(рос.мовою); запис №17 01.08.1993 звільнена за власним бажанням відповідно до ст.38 КзПП. Наказ 181к від 26.07.1993 (рос.мовою); запис №18 внесений Об`єднанням реабілітації інвалідів «Аргус» про те, що позивач 15.09.1993 прийнята на посаду медичної сестри. Наказ №131-к від 15.09.1993; запис №19 09.08.1995 звільнена за ст.40юп.1 КЗпП України. Наказ №69-к від 09.08.1995; запис №20 09.11.1995 внесений Цюрупинським центром зайнятості про те, що позивачу призначено допомогу по безробіттю відповідно до п.1б ст.26 ЗУ «Про зайнятість населення» Роз.82 від 09.11.1995; запис №21 08.08.1996 припинено виплату допомоги по безробіттю Роз. Від 14.08.1996; запис №22 20.12.1999 прийнята на посаду дільничної медичної сестри у дитячу поліклініку. Наказ№314-к від 16.12.1999 року.

Всі записи виконані акуратно, без виправлень, підписані відповідальною особою та скріплені печатками.

Як слідує із записів трудової книжки позивача № НОМЕР_1 від 29.12.1998 року перший запис внесено Центром реабілітації інвалідів «Аргус» про те, що позивач 15.09.1993 року прийнята медичною сестрою. Наказ №131-к від 15.09ю1993 року. Запис №2 09.08.1995 звільнена за ст.40юп.1 КЗпП України. Наказ №69-к від 09.08.1995 року (а.с.16)

Вказані записи виконані акуратно, без виправлень, підписані відповідальною особою та скріплені печатками.

З наведеного слідує, що наявні записи у трудових книжках позивача № НОМЕР_2 від 04.10.1982 та № НОМЕР_1 від 29.12.1998 року щодо спірного періоду є ідентичні, відтак суд вважає, що вказані записи підтверджують трудову діяльність позивача за спірний період.

Суд зауважує, що підставою для перерахунку пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці (постанова Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а).

Суд вказує, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення ЄСШІ у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" та у справах "Ґаші проти Хорватії", "Трго проти Хорватії").

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність не зарахування до страхового стажу роботи позивача періодів роботи з 1993 по 1998 року та необхідності такого зарахування.

За правилами, встановленими ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, беручи до уваги фактичні обставини даної справи, з метою найбільш ефективного захисту порушених прав позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення та до висновку про визнання протиправним рішення Головного управління ПФУ в Закарпатській області від 17.10.2024 №02 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання Головного управління ПФУ в Закарпатській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 15.09.1993 року по 29.12.1998 рік в Центрі реабілітації інвалідів "Аргус".

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, 4, ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 17.10.2024 №02 про відмову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в перерахунку призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м.Ужгород, пл.Народна, 4, ) зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) період роботи з 15.09.1993 року по 29.12.1998 рік в Центрі реабілітації інвалідів "Аргус".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяЮ.Ю.Дору