Справа № 585/472/24
Суддя: Євлах О. О.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/472/24
Номер провадження 2-а/585/20/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.

представника позивача- адвоката Брайко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

представник позивача- адвокат Брайко Юлія Валеріївна,

до

відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

вимоги позивача: про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №17 від 18 січня 2024 року за ч.2 ст.210-1 КУпАП,-

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 01 лютого 2024 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач), яка звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №17 від 18 січня 2024 року за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

2. Позов обґрунтував тим, що 29.01.2024 року отримано постанову №17 за справою про адміністративне правопорушення від 18.01.2024 року, якою встановлено, що ОСОБА_1 порушив п.п.13 ч.1 ст.21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п.47 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року, а саме тим,що не забезпечив виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.12.2023 року №6210 згідно покладених на нього обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення що передбачено ч.2 ст.210-1 КУпАп накладено на нього штраф у сумі 5100,00 гривень.

Позивач категорично не погоджується з вищевказаною постановою виходячи з наступного:

Так, положенням ч.2 ст.210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність зокрема за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене повторно протягом року вчинення порушення особою, яку вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року , у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, станом на період з 20 грудня по 23 грудня 2023 року діяв особливий період.

Окремо позивач звертає увагу, що в постанові не визначено дату вчинення адміністративного правопорушення, що є обов`язковою.

У відповідача відсутні докази саме не виконання розпорядження ОСОБА_1 . Так, відповідач не звертався до позивача, з вимогою надати докази виконання Розпорядження. Окрім того, ОСОБА_1 перебував з 19 по 25 грудня 2023 року на лікарняному, а тому фактично не міг виконати Розпорядження. Замість ОСОБА_1 виконував обов`язки директора інша особа.

А тому, при винесенні постанови у відповідача не було доказів того, що ОСОБА_1 як директор підприємства не виконав Розпорядження. В свою чергу ОСОБА_1 не міг його фактично виконати, оскільки був на лікарняному, виконуючим обов`язки директора була інша особа. Отже підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не має.

Окрім цього, відповідач повідомляв позивача про дату, місце та час розгляду адміністративної справи 04 січня 2024 року, що розгляд справи відбудеться 05.01.2024 року об 14 год. 00 хв. В свою чергу, оскаржувана постанова винесена 18.01.2024 року, а не 05.01.2024 року. Отже, відповідач навіть не повідомляв позивача про розгляд адміністративної справи 18.01.2024 року, що є порушенням норм чинного законодавства.

Також, відповідач не взяв до уваги факт перебування позивача на лікарняному, що унеможливлює виконання розпорядження.

Усі, наведені вище обставини є підставою для визнання протиправною постанови за справою про адміністративне правопорушення №17 від 18 січня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП та її скасування, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того позивач звертає увагу на необхідність надати пояснення щодо строку звернення до суду. Так, насправді оскаржувана постанова винесена 18 січня 2024 року, але отримана вона 29.01.2024 року, що підтверджує відмітка на конверті та роздруківка з сайту Укрпошта. В свою чергу , позовна заява подана 30.01.2024 року, отже протягом 10 днів з моменту отримання, а тому просить поновити строк для подачі адміністративного позову.

Крім того позивач просив стягнути з відповідача судові витрати: сплачений судовий збір та витрати на оплату професійно правничої допомоги в сумі 10000 гривень.

3. Відповідач подав суду відзив на позову заяву в якому зазначив, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просив відмовити в повному обсязі. Зазначив, що оскільки розпорядження не було виконано до 23.12.2023 року, то вважається, що правопорушення вчинено 23.12.2023 року, а саме тому строки притягнення до адміністративної відповідальності не порушено. У позовній заяві позивач зазначає, що 23.12.2023 року є кінцевою датою вчинення даного розпорядження, а саме тому ІНФОРМАЦІЯ_4 вже було відомо про невиконання зазначеного розпорядження, що є порушенням п.47 Постанови КМУ №1487 від 30.12.2022 року, тобто фактично позивач не заперечує сам факт невиконання даного розпорядження.

У позовній заяві зазначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення № 17 від 04.01.2024 року вказано, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 05.01.2024 року, а дата винесення постанови - 18 січня 2024 року, що є порушенням законодавства. Однак, варто звернути увагу на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про адміністративне правопорушення не є тотожним поняттями. Згідно наказу Генерального штабу ЗСУ №5 від 05.11.2014 року «Про затвердження Інструкції з організації та ведення Р(М) ТЦК та СП проваджень у справах про адміністративні правопорушення, розгляд справи про адміністративні правопорушення здійснюється у строк не більше 15 днів з моменту складення протоколу про адміністративні правопорушення. Отже, постанова винесена через 14 днів з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення від 04.01.2024 року.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує на отримання повісти не пізніше ніж за три доби до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення, проте положення даної статті (277-1 КУпАП) передбачає таку необхідність лише під час розгляду справи у суді.

4. 19.02.2024 року ОСОБА_1 подав заперечення на відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач зхибно вважає, що при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має керуватися виключно наказом Генерального штабу ЗСУ №5 від 05.11.2014 року, оскільки вимоги складання постанов передбачені виключно КУпАП. Окрім цього, саме в протоколі було зазначено, щог справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися саме 05.01.2024 року, а тому і постанова мала бути винесена саме 05.01.2024 року, а не 18.01.24 року, тобто в день розгляду справи. Відповідач не запрошував позивача на розгляд справи 18.01.2024 року.

Крім того відповідач не надає доказів саме повторного притягнення позивача до відповідальності за вчинене правопорушення.

Позивач вважав, що посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_5 не була дотримана процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, знати у чому він обвинувачується ( які конкретні дії/бездіяльність ставляться особі у вину) та належним чином захищатися від висунутого проти нього обвинувачення, що є суттєвим порушеннями.

Крім того, ОСОБА_1 не може нести відповідальність за період коли останній перебував на лікарняному.

Усі наведені вище обставини є підставою для скасування постанови №17 від 18 січня 2024 року. Винесено начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

5. Позивач в судове засідання не з`явився.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в підстав викладених в позовній заяві.

6. Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом, та зміст спірних правовідносин.

7. Судом встановлено, що постановою № 17 від 18 січня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100,00 гривень.(а.с.5-7)

8. Згідно протоколу №17 від 04.01.2024 року ОСОБА_1 в період дії воєнного стану та загальної мобілізації повторно порушив п.п.13 ч.1 ст.21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а також п.47 ПКМУ №1487 від 30.12.2022 року, а саме тим, що не забезпечив виконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 18.12.23 року №1/6210 згідно покладених на нього обов`язків, як директора ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина». ( а.с.8)

9. 18.12.2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_3 видав розпорядження керівнику ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастини» про здійснення оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, які перебувають на військовому обліку у ПАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина» про їх виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 з 20 грудня по 23 грудня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.9-10).

10. Наказом №409-к від 19.12.2023 року з 19.12.23 року покладено на ОСОБА_4 обов`язки виконуючого обов`язки директора ПАТ «Роменський завод`Тракторозапчастина». (а.с.11).

11. Згідно роздруківки ОСОБА_1 перебував на лікарняному ( номер ЛН 19100603-1) з 19.12.23 року по 25.12.23 року. (а.с.12)

12. Згідно журналу реєстрації вхідних документів з 12.11.2023 року по25.12.23 року, з 01.01.24 року по 06.01.24 року, та книги запису відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що в зазначений період на надходило повідомлень від ПАТ РЗ «Тракторозапчастина». (а.с.42-62).

VІ. Норми права.

13. Наведене свідчить про публічно-правовий спір з приводу рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 2 органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 256 КУпАП - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення визначений ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з статтею 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статей 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

При цьому, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції) неодноразово наголошував, що Суд та національні суди відповідної країни при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів: п.45 Рішення ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» від 17 червня 2011 року; п.75 Рішення ЄСПЛ у справі «Огороднік проти України» від 05 травня 2015 року; п.52 Рішення ЄСПЛ у справі «Єрохін проти України» від 15 лютого 2013 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рекомендації № R (91) 1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

V. Оцінка суду.

14. Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами, суд приходить до наступних висновків.

Так, враховуючи , що позивач отримав оскаржувану ним постанову 29.01.2024 року, що стверджується відміткою на поштовому конверті, суд приходить до висновку про необхідність поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність порушення з боку начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 при винесенні постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в частині скоєння останнім правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Так відповідач 04 січня 2024 року повідомив ОСОБА_1 про дату розгляду справи на 05.01.204 року. Постанову №17 за справою відносно ОСОБА_1 розглянуто 18 січня 2024 року і за результатом винесено постанову, якою накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 5100,00 гривень. Суд погоджується з твердженнями позивача про те, що його було повідомлено про розгляд справи відносно нього 05.01.2024 року і жодного повідомлення, чи повістки про те, що розгляд відбудеться 18 січня 2024 року йому вручено не було, оскільки як вбачається з протоколу №17 від 04.01.24 року ОСОБА_1 власноручно зазначив, що «18.01.24 року перебував на лікарняному». Тобто і протокол, датований 04.01.2024 року був складений відносно ОСОБА_1 18.01.24 року і розгляд справи відбувся 18 січня 2024 року. А відтак, ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати підтвердження того, що розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №6210 від 18.12.2023 року він не виконав з поважних причин.

Тобто при розгляді справи відповідач не в повній мірі з`ясував обставини справи .

Виходячи з положень ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню в частині скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення № 17 від 18 січня 2024 року.

Встановлені судом процесуальні порушення при винесенні постанови є підставою для направлення справи на новий розгляд (а.2 ч.3 ст.286 КАС України).

VІ. Розподіл судових витрат.

15. Відповідно до ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 605,60 гривень, який у зв`язку з задоволенням позову підлягає стягненню на користь позивача.

На підтвердження витрат на оплату професійної правничої допомоги позивачем, представником позивача не надано жодних доказів, а тому позовній вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 - 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В :

1. Поновити ОСОБА_1 строк для подачі адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення.

2. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №17 від 18 січня 2024 року за ч.2 ст.210-1 КУпАП,- задовольнити частково.

3.Скасувати постанову за справою про адміністративне правопорушення №17 від 18 січня 2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_6 , відносно ОСОБА_1 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

4. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАПнаправити на новий розгляд до Компетентної посадової особи ІНФОРМАЦІЯ_2 .

5. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 20 березня 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_5.

Представник позивача- адвокат Брайко Юлія Валеріївна, місцезнаходження: АДРЕСА_4, ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ Оксана ЄВЛАХ