Справа № 400/5445/22
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/5445/22

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.,

повний текст судового рішення

складено 30.06.2023, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №400/5445/22 за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

У С Т А Н О В И В:

06.12.2022 Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в сумі 55179 грн. 42 коп. на користь Держави в рахунок погашення податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в розмірі 55179 грн. 42 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги податковий орган вказував про наявність у ОСОБА_1 податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 55179грн. 42коп. Однак, відповідачка в добровільному порядку таку суму боргу не сплачує.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №400/5445/22 позов Головного управління ДПС у Миколаївській області задоволено.

Присуджено до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 55179грн. 42коп.

Приймаючи таке рішення суд першої інстанції вказав про наявність у ОСОБА_1 заборгованість по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в розмірі 55179грн. 42коп.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції відповідачкою подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на порушення окружним адміністративним судом норм матеріального та процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Мотивуючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що Головним управлінням ДПС у Миколаївській області не надано належних доказів на підтвердження отримання відповідачкою податкового повідомлення-рішення від 04.03.2021 №04-1405. Як вказує ОСОБА_1 , наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення не містить відомостей щодо особи, якою отримано поштове відправлення. При цьому, один лише підпис не дозволяє встановити особу отримувача кореспонденції. Також, відповідачка зауважує, що податкову вимогу вона не отримувала.

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом Головним управлінням ДПС у Миколаївській області до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, у якому позивач стверджує, що податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 №04-1405 було направлено контролюючим органом та отримано відповідачкою особисто. Як наголошує податковий орган, визначена в податковому повідомленні-рішенні сума грошового зобов`язання є узгодженою.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідачки задоволенню не підлягає, з урахуванням наступного.

Зокрема, колегією суддів установлено, що 04.03.2021 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 №04-1405 щодо визначення суми податкового зобов`язання по податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами в розмірі 55179грн. 42коп.

Згідно наявної у матеріалах справи копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 №04-1405 було отримано Медяною 09.03.2021.

У зв`язку з виникненням у ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 55179грн. 42коп. Головним управлінням ДПС у Миколаївській області винесено податкову вимогу від 19.05.2021 №0-1405.

Такий індивідуальний акт контролюючим органом було направлено на адресу ОСОБА_1 , однак, у зв`язку з неможливістю вручення поштової кореспонденції адресату поштове відправлення органом поштового зв`язку було повернуто відправнику із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки за ОСОБА_1 рахується податковий борг у сумі 55179грн. 42коп. Головне управління ДПС у Миколаївській області звернулось до окружного адміністративного суду з даним позовом.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлений законом.

Положеннями підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із підпунктом 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Відповідно до п.п.58.1, 58.3 ст.58 Податкового кодексу України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян).

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 Кодексу.

Пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

За правилами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Пунктом 6 розділу ІV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що податкове повідомлення-рішення/податкова вимога повинні бути надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням.

Додаткових вимог стосовно надіслання податкового повідомлення-рішення/податкової вимоги податкове законодавство не містить.

Як установлено, судом апеляційної інстанції, податкове повідомлення-рішення від 04.03.2021 №04-1405 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) надіслано рекомендованим листом з повідомленням.

Згідно із наявним у матеріалах справи листом Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради від 12.08.2021 №19.03.03-11/5192, місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

У межах даного спору ОСОБА_1 не заперечує, що адреса за якою контролюючим органом надіслано податкове повідомлення-рішення є її податковою адресою.

Між тим, в апеляційній скарзі відповідачкою також визначено адресу проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 №04-1405 Медяною отримано 09.03.2021.

Згідно із положеннями Податкового кодексу України, Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, саме рекомендований лист є підтвердженням надіслання платнику податків податкового повідомлення-рішення.

З огляду на вищевикладене, апеляційний адміністративний суд вказує, що в досліджуваних правовідносинах податковим органом належним та допустимим доказом підтверджено надіслання та отримання ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 №04-1405, а тому визначене у такому індивідуальному акті грошове зобов`язання набуло статусу узгодженого.

Означене спростовує твердження скаржниці про ненадання суб`єктом владних повноважень доказів на підтвердження отримання ОСОБА_1 податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 04.03.2021 №04-1405.

Водночас, відповідачкою не надавано будь-яких доказів про отримання іншого поштового повідомлення від контролюючого органу, аніж податкового повідомлення-рішення від 04.03.2021 №04-1405, відомості про вручення якого наявні в матеріалах справи.

Як убачається з матеріалів справи, податкову вимогу від 19.05.2021 №0-1405 Головним управлінням ДПС у Миколаївській області направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Однак, у зв`язку з неможливістю вручення поштової кореспонденції адресату поштове відправлення органом поштового зв`язку було повернуто відправнику із відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до абзацу 4 пункту 6 розділу ІV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З урахуванням означеного колегія суддів констатує, що в даному випадку податкова вимога Головного управління ДПС у Миколаївській області від 19.05.2021 №0-1405 уважається врученою ОСОБА_1 у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

При вирішенні спорів щодо стягнення боргу, якщо спірним питанням є надіслання податкового повідомлення-рішення/податкової вимоги, суди повинні враховувати, що обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано податкове повідомлення-рішення/податкову вимогу в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати такі доводи.

Колегія суддів зазначає, що відповідачкою не спростовано доводи податкового органу стосовно надіслання податкового повідомлення-рішення/податкової вимоги в порядку встановленому законом.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно із приписами статті 45 Податкового кодексу України податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Отже, законом встановлено обов`язок платника податків повідомляти контролюючий орган про зміну податкової адреси протягом місяця з дня, коли така зміна відбулася.

Апеляційний адміністративний суд уважає за необхідні відмітити, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегією суддів враховано правові висновки Верховного Суду, які викладено в постановах від 09.11.2023 у справі №140/7432/21, від 31.01.2024 у справі № 140/12235/21.

Крім того, слід відмітити, що жодних доказів на підтвердження скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС в Одеській області від 04.03.2021 №04-1405, податкової вимоги ГУ ДПС в Одеській області від 19.05.2021 №0-1405 або погашення податкової заборгованості матеріали справи не містять.

Відтак, беручи до уваги вказане, суд апеляційної інстанції уважає правильним висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Миколаївській області щодо стягнення з ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 55179грн. 42коп.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє посилання скаржниці на приписи Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, адже порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень/податкових вимог платника податків урегульовано положеннями спеціальних нормативно-правових актів, аналіз яких колегією суддів здійснено під час перегляду в апеляційному порядку даної справи.

Не є обґрунтованим посилання відповідачки на правові висновки Верховного Суду, які викладено у постановах від 20.03.2019 у справі №222/1402-16-а, від 27.09.2021 у справі № 806/2046/18, адже досліджувані судом касаційної інстанції правовідносини не є релевантними по відношенню до досліджуваних у даній справі.

Так, у межах розгляду справ №222/1402-16-а, № 806/2046/18 Верховний Суд з`ясовував питання отримання учасником справи судового рішення, надісланого засобом поштового зв`язку, у зв`язку з чим суд касаційної інстанції перевіряв такі обставини на відповідність їх вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270.

Натомість, у даному ж випадку, з`ясуванню підлягає питання стосовно надіслання на адресу платника податку податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги та узгодження грошового зобов`язання.

Як зазначено вище, вказані правовідносини необхідно перевіряти в призмі положень Податкового кодексу України, Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, які містять спеціальні норми.

Вищевикладене у повному обсязі спростовує, викладені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі твердження.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачкою в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі №400/5445/22 за позовом Головного управління ДПС у Миколаївській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло