Справа № 446/278/24
Суддя: Котормус Т. І.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 446/278/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Котормус Т. І.

секретар судового засідання Карпа Г.М.

Справа №446/278/24

Провадження №2-а/446/22/24

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідачі Управління патрульної поліції у Львіській області

Департаменту патрульної поліції;

Головного управління Національної поліції

у Львіській області;

інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону

Управління патрульної поліції у Львіській області

Департаменту патрульної поліції - Войтина Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Львіській області, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції - Войтина Назарія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 ОСОБА_1 подав до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Львіській області, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції - Войтина Н.В., в якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 1354932 від 01.02.2024 про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що 01.02.2024 інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП у Львіській області ДПП - Войтина Н.В. склав відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, а саме за керування ним транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового стархування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, оскаржувана постанова є незаконною, так як він, одночасно як і власник транспортного засобу, яким він керував є учасниками бойових дій, а тому, на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільненні від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Вказав, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 12.02.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник відповідачів Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції та інспектора управління Войтини Н.В. - Вахула Р.О. 05.03.2024 надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема, в обгрунтування відзиву вказав, що обов`язковою умовою страхування учасників бойових дій є особисте керування ними належними їм транспортними засобами, тоді як в даному випадку за кермом автомобіля був позивач, який з вказаних вище обставин, від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України не звільнений, а тому повинен був пред`явити страховий платіж.

Водночас Головним управлінням Національної поліції у Львіській області у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подало.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідачів Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції та інспектора управління Войтини Н.В. - Вахула Р.О. в судове засідання не з`явився, однак у відзиві на позов просив розгляд справи проводити у його відсутності.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львіській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до постанови інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції - Войтина Н.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.02.2024 серії ЕНА №1354932, 01.02.2024 о 18:41:30 год., на автодорозі Київ-ЧОП, 502 км., водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "FIAT DUCATO", д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 , без чинного страхового поліса обов`язкового стархування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1ґ ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, за що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.8).

Вважаючи рішення суб`єкта владних повноважень протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся до суду з цим позовом. В обґрунтування свого позову зазначає, що як він, так і власник транспортного засобу на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" звільненні від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Заперечуючи проти позову, у своєму відзиві, представник відповідачів Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції та інспектора управління Войтини Н.В. - Вахула Р.О. вказує, що обов`язковою умовою страхування учасників бойових дій є особисте керування ними належними їм транспортними засобами, тоді як в даному випадку за кермом автомобіля був позивач, який з вказаних вище обставин, від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України не звільнений, а тому повинен був пред`явити страховий платіж.

Вирішуючи спір суд виходить з наступного.

Так, ОСОБА_1 був притягнутий інспектором поліції до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом без чинного страхового поліса обов`язкового стархування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, що є порушенням п.2.1ґ ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з тим, як зазначено у ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.ч.1-2 ст.7 КУпАП ); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).

Згідно ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом поряду орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерт, речовими доказам, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи ; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; викладення обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Із переглянутої судом постанови інспектора поліції про накладення адміністративного стягнення по справі, вбачається наявність доказів про порушення 01.02.2024 ОСОБА_1 ПДР України.

Так судом зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 17.12.2009 встановлено, що власником автомобіля "FIAT DUCATO", д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 , є ОСОБА_2 , який відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 26.01.1999 має право на пільги встановлені для ветеранів війни - учасників бойових дій. Згідно особливої відмітки право керувати транспортним засобом має ОСОБА_3 .

Конституційний Суд України у рішенні від 23 грудня 2014 року у справі № 7-рп/2014 щодо офіційного тлумачення положень пункту 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, зазначивши, що для учасників бойових дій та інвалідів війни, що визначені законом, інвалідів I групи умовою їх страхування є особисте керування належними їм транспортними засобами, а для інвалідів I групи - також і керування належними їм транспортними засобами іншою особою в їх присутності.

Отже, обов`язковою умовою страхування учасників бойових дій є особисте керуванням ними належними їм транспортними засобами, тоді як в цьому випадку за кермом автомобіля був позивач ОСОБА_1 , який, за встановлених судом обставин, від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України не звільнений, а тому повинен був пред`явити страховий поліс.

Разом з тим, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10-11 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: - чи було вчинено адміністративне правопорушення; - чи винна дана особа в його вчиненні; - чи підлягає вона адміністративній відповідальності; - чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність; - чи заподіяно майнову шкоду; - чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає необгрунтованими доводи позивача про неналежну та необ`єктивну оцінку обставин справи поліцейським та приходить до висновку, що інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, тому підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про скасування вищезазначеної постанови суд не вбачає.

Проте, суд вважає, що при накладенні стягнення за вчинене правопорушення посадовою особою не були враховані всі обставини справи, зокрема, без врахування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Так, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Як зазначено у Постанові Вищого адміністративного суду України від 14.12.2016 по справі К/800/17615/16, у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 року «Про введення в Україні воєнного стану», Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення в Україні воєнного стану» на території України введено воєнний стан.

А як встановлено судом, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, який став на захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації.

Одночасно судом встановлено, що власник транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , також є учасником бойових дій.

Із вказаного вище можна зробити висновок, що вчинене ОСОБА_1 діяння хоча і формально містить ознаки, що характеризують певне правопорушення, однак з враховунням його моральних якостей, як учасника бойових дій, який зокрема з поваги до правил співжиття став на захист нашої держави, та те, що вказане діяння не є суспільно небезпечним з огляду на можливі наслідки, суб`єктивно таке не було спрямоване на вчинення та настання наслідків протиправного діяння, суд дійшов висновку, що вищезазначені обставини у своїй сукупності, як наслідок призводять до малозначності його діяння.

А тому, з врахуванням досліджених у судовому засіданні матеріалів справи, обставин вчинення адміністративного правопорушення, суд вважає, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 425 грн, можна вважати малозначним.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 не завдало збитків суспільним інтересам чи громадянам, адміністративне правопорушення позивачем вчинено вперше, найвність у нього права на пільги встановлені для ветеранів війни, як учасник бойових дій, суд вважає за необхідне змінити захід стягнення та звільнити позивача від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП України.

Згідно з ч. 2 ст. 284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття справи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції, Головного управління Національної поліції у Львіській області, інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Львіській області Департаменту патрульної поліції - Войтина Назарія Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Змінити захід стягнення, застосований до ОСОБА_1 постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01.02.2024 серії ЕНА №1354932 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі - закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення суду складено 21.03.2024.

Суддя Т.І. Котормус