Справа № 620/7247/23
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/7247/23 Головуючий у І інстанції - Бородавкіна С.В.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Карпушової О.В., Файдюк В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) про зобов`язання вчинити певні дії, стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- зобов`язати відповідача здійснити донарахування середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що мав місце не з його вини (з моменту неправомірного звільнення 14.12.2016 по день ухвалення рішення судом 11.10.2021) із застосуванням (у розрахунковому періоді з 01.03.2018 по 11.12.2020 відповідно до підвищення посадових окладів згідно із актами законодавства) п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 08.02.1995 № 100, із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу не з його вини, (з моменту неправомірного звільнення 14.12.2016 по день ухвалення рішення судом 11.10.2021) із застосуванням (у розрахунковому періоді з 01.03.2018 по 11.12.2020 відповідно до підвищення посадових окладів згідно із актами законодавства) п. 10 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 №100, із урахуванням раніше обрахованої суми судом по справі №620/6246/20.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 провадження по справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. КАС України.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2023 ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 скасовано, справу направлено до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.01.2024 справу №620/7247/23 передано для розгляду судді Бородавкіній С.В.

05.01.2024 позивачем подано заяву про відвід судді Бородавкіної С.В. від розгляду даної справи.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 заяву повернуто позивачу без розгляду, у зв`язку з тим, що станом на дату подання ОСОБА_1 заяви про відвід позовна заява до провадження суддею не прийнята, а тому згідно ч. 3 ст. 39 КАС України така заява повертається без розгляду.

Проте, позивач не погодився з такою ухвалою і подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для вирішення питання заявленого відводу по суті з постановленням відповідного процесуального рішення про задоволення відводу або відмову у його задоволені.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що суддя Бородавкіна С.В. до вирішення заяви про відвід не відповідає вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом» відповідно не може вирішувати жодне процесуальне питання, крім вирішення заявленого відводу, що не було зроблено суддею.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як було вказано вище, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.01.2024 заява ОСОБА_1 про відвід судді Бородавкіної С.В. повернута без розгляду з огляду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України визначена можливість подання учасником процесу заяви про відвід судді від розгляду справи виключно після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі. Можливість подання заяви про відвід до цього моменту положеннями КАС України не передбачена

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Частинами 1-3 статті 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язанні заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Суд ухвалою, без виходу до нарадчої кімнати, залишає заяву про відвід, яка повторно подана з тих самих підстав, без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції допущене помилкове трактування положення ч. 3 ст. 39 КАС України про відсутність у учасника справи права подати заяву про відвід судді на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки положеннями цієї норми процесуального права передбачений саме присічний строк звернення із такою заявою.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру» (Kyprianou v. Cyprus).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії» (De Cubber v. Belgium).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що до вирішення суддею заяви про відвід цей суддя не може вчиняти будь-яких інших процесуальних дій, пов`язаних із подальшим процесуальним рухом справи. За результатами розгляду заяви, поданої у строки, встановлені ч. 3 ст. 39 КАС України, суд може постановити ухвалу або про її задоволення, або про відмову у задоволенні. У разі подання такої заяви з порушенням процесуальних строків, або повторно з підстав заявлених раніше, вона має бути залишена без розгляду.

За таких обставин, суддя до вирішення заяви про відвід не відповідає вимогам «незалежного та неупередженого суду, встановленого законом» й, відповідно, не може вирішувати жодне процесуальне питання, крім вирішення заявленого відводу.

Така правова позиція викладена Верховним судом у постановах від 27.07.2022 у справі № 320/7112/21 та від 25.07.2022 у справі № 160/7060/21.

За такого правового регулювання та обставин справи, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення без розгляду заяви про відвід, у зв`язку з чим, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 січня 2024 року - скасувати.

Адміністративну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Карпушова

В.В. Файдюк