Справа № 420/3447/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/3447/23

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України, повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ), третя особа без самостійних вимог Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною бездіяльносте та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року по справі №420/3447/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року, визнано протиправними дії Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року; зобов`язано 297 комендатуру охорони та обслуговування Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

Рішення суду набрало законної сили 13 вересня 2023 року.

25.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що після отримання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.09.2023 року, комендатурою вжито заходів спрямованих на забезпечення відповідного фінансування. Після надходження коштів, 29.11.2023 року виплачена заборгованість на картковий рахунок позивача.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву.

Зокрема, апелянт зазначає, що після отримання постанови суду апеляційної інстанції від 13.09.2023 року ним невідкладно вжиті заходи спрямовані на отримання фінансування для виконання рішення суду. 29.11.2023 року комендатура отримала відповідні кошти та в той же день перерахувала недоплачену суму індексації у розмірі 84 638,93 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 . Відповідні кошти надійшли на рахунок позивача 30.11.2023 року.

Проте, постановою від 28.11.2023 року відкрито виконавче провадження №73416986.

Апелянт наголошує на добровільному виконанню рішення суду, яке здійснено в найкоротші строки та вважає, що виданий виконавчий лист по даній справі має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Виконавчий лист по справі №420/3447/23 видано Одеським окружним адміністративним судом 26.09.2023 року.

28.11.2023 року Приморським відділом ДВС у м. Одесі ПМУ Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №73416986.

Рішення суду виконано 297 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України 29.11.2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією №3054 від 29.11.2023 року.

Відмовляючи у задоволені заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано доказів добровільного виконання рішення суду до видачі виконавчого листа. Також судом не встановлено та заявником не наведено інших підстав визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Судова колегія не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення спричиняє відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст. 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (пункт 40 рішення від 19.03.1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

В той же час, чинним законодавством встановлена можливість здійснення примусового виконання рішень, якщо боржник ухиляється від його добровільного виконання.

При цьому, додатковим стимулюючим фактором добровільного виконання рішень є відсутність додаткових витрат з боку боржника, пов`язаних з залученням виконавця.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником (297 комендатурою охорони та обслуговування Міністерства оборони України) 29.11.2023 року здійснено перерахування коштів у сумі на картковий рахунок ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

Однак, 28.11.2023 року відкрито виконавче провадження, відповідно до якого зобов`язано 297 комендатуру охорони та обслуговування Міністерства оборони України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення в період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року.

У судовому засіданні 20.03.2024 року ОСОБА_1 зазначив про отримання недоплаченої суми індексації грошового забезпечення 30.11.2023 року. При цьому стягувач не має претензій до боржника стосовно сплаченої суми та вважає рішення суду виконаним.

Таким чином, колегія суддів констатує фактичне виконання рішення суду у справі №420/3447/23 станом на 30.11.2023 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Так, наведені положення дозволяють суду визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню у разі його добровільного виконання.

Добровільність виконання рішення суду слідує з обраного боржником характеру поведінки та вчинених ним дій до застосування заходів примусового виконання рішень.

Встановлюючи критерій «добровільності» виконання рішення суду, судом досліджено заявку-розрахунок від 02.11.2023 року та додаток до неї, з яких вбачається, що боржник 02.11.2023 року подав заявку на отримання коштів для виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення.

Також матеріали справи містять докази, що постанова про відкриття виконавчого провадження надійшла на адресу боржнику 19.12.2023 року, тобто після добровільного виконання рішення суду.

Наведене свідчить, що, боржником до відкриття виконавчого провадження вчинялись активні дії направлені на добровільне виконання рішення суду, а фактичне виконання було відтерміновано через незалежні від нього обставини.

Отже, 297 комендатуру охорони та обслуговування Міністерства оборони України добровільно виконала рішення суду, тому у відповідності до ч.2 ст. 374 КАС України колегія суддів визнає виконавчий лист по справі №420/3447/23, який видано Одеським окружним адміністративним судом 26.09.2023 року, таким, що не підлягає виконанню.

В той же час, суд першої інстанції виходив з хибної позиції, що добровільне виконання судового рішення можливе виключно до отримання виконавчого листа, оскільки процедура примусового виконання рішення починається з моменту обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, а не з моменту видачі виконавчого листа.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що, суд першої інстанції не використав всі надані йому процесуальні повноваження для встановлення обставин у справі, що є наслідком задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року з прийняттям нової постанови про задоволення заяви 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Однак, колегія суддів зазначає, що заявлена у апеляційній скарзі вимога 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України зобов`язати Приморський ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) винести постанову про закінчення виконавчого провадження №73416986 у зв`язку з добровільним виконанням, не може бути задоволена під час розгляду заяви у порядку ст. 374 КАС України, оскільки є самостійною позовною вимогою, яка має розглядатись в межах окремо поданого адміністративного позову.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Право апеляційного оскарження ухвал щодо внесення чи відмови у внесенні виправлень до виконавчого документа, визнання чи відмови у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню встановлено п. 22 частини першої статті 294 КАС України.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню після її перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Враховуючи зазначене, ухвала суду першої інстанції, якою відмовлено у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню після її перегляду в суді апеляційної інстанції, не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 289, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України задовольнити частково.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 січня 2024 року скасувати, прийнявши постанову, якою заяву заява 297 комендатури охорони та обслуговування Міністерства оборони України про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - задовільнити.

Визнати виконавчий лист по справі №420/3447/23, який видано Одеським окружним адміністративним судом 26.09.2023 року таким, що не підлягає виконанню.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко