Справа № 420/34917/23
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) відносно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги з додатками, яка 28 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2023 року за №943/20048 на адресу Міністерства оборони України;

зобов`язати Міністерство оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги з додатками, яка 28 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2023 року за №943/20048 на адресу Міністерства оборони України.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 вересня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача листом за №943/20048, що її заява від 18 серпня 2023 року про виплату одноразової грошової допомоги з доопрацьованими доказами була надіслана на адресу Міністерства оборони України.

Проте, досі комісія не розглянула заяву та зібрані докази, і не повідомила позивача про результати розгляду.

Крім того, 4 вересня 2023 року позивач надіслала на адресу Міністерства оборони України аналогічну заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги і тіж самі письмові докази.

13 жовтня 2023 року позивач отримала відповідь - лист (без дати та номера) від заступника начальника Головного управління соціальної підтримки Міністерства оборони України ОСОБА_2 , в якому було роз`яснено порядок подання заяви на виплату одноразової грошової допомоги та запропоновано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 надати позивачу, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 , сприяння в оформленні документів для призначення одноразової грошової допомоги.

Бездіяльність Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) відносно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, що 18 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_5 23 вересня 2023 року за №943/20048 на адресу Міністерства оборони України не відповідає вимогам та положенням Конституції України, Закону України «Про звернення громадян», Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що і стало підставою для звернення до суду.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 19.12.2023 року позовну заяву залишено без руху.

28.12.2023 року за вхід.№47227/23 надійшла заява про виконання ухвали суду та уточнена позовна заява.

Ухвалою суду від 03.01.2024 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

22.01.2024 року за вхід.№ЕС/3011/24 надійшов відзив на позов, в якому, зокрема, наголошено на необґрунтованості вимог позивача, оскільки рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсованих сум №104 від 21.07.2022 року є правомірним та обгрунтованим. Крім того, вказаним рішенням не відмовлено позивачу, а прийнято рішення про повернення документів на доопрацювання з рекомендацією додати до заяви про виплату ОГД документи, які підтверджують, що повнолітня дочка була членом сім`ї загиблого військовослужбовця.

25.01.2024 року за вхід.№ЕС/3742/24 надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача зауважено, що твердження відповідача про те, що позивач перебувала на утриманні свого рідного брата абсолютно не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в заяві про отримання одноразової грошової допомоги позивач зазначала про проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства.

Крім того, доводи відповідача щодо правомірності рішення №104 від 21.07.2022 року не стосуються даної справи, так як це рішення не є предметом спору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

09.03.2022 року командир військової частини НОМЕР_1 листом №042/884 повідомив військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 про факт загибелі ОСОБА_3 . У листі також зазначено: близькі родичі сестра ОСОБА_1 .

Сестрі - ОСОБА_1 вручено повідомлення про смерть №СЗ/1786 від 24.03.2022 року ОСОБА_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №217 від 07.04.2022 року «Про результати проведення службового розслідування», 05 березня 2022 року рідний брат позивача - ОСОБА_4 , стрілець - снайпер 3-го десантно-штурмового відділення 1-го десантно-штурмового взводу 8-ї десантно-штурмової роти 3-го десантно-штурмового батальйону в/ч НОМЕР_1 , вступив в бій для відбиття нападу диверсійної групи збройних сил російської федерації, яка проривалася до міста Миколаєва та підступивши ближче, почала обстріл позицій військової частини НОМЕР_1 . В наслідок обстрілу солдат ОСОБА_3 отримав осколкове поранення голови, яке виявилося несумісним з життя. Він загинув на місці.

10 травня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про виплату одноразової грошової допомоги, проте протягом тривалого часу не отримувала жодної відповіді.

01 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_6 та одночасно до ІНФОРМАЦІЯ_7 з письмовими заявами про те, щоб повідомити про результати розгляду заяви про виплату одноразової допомоги, яка подана 10 травня 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_8 листом від 02 лютого 2023 року повідомив про відсутність інформації про результати розгляду заяви у Міністерстві оборони України щодо виплати одноразової допомоги.

5 травня 2023 року позивач отримала письмову відповідь від ІНФОРМАЦІЯ_3 та копію витягу протоколу №104 від 21.06.2022 р. комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про розгляд заяви позивача від 10 травня 2022 року.

Згідно п. 2 протоколу №104 комісія дійшла до висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги через не підтвердження статусу члена сім`ї загиблого. Комісія запропонувала надати документи, які б підтверджували, що я була членом сім`ї старшого солдата ОСОБА_3

18 серпня 2023 року позивач надіслала на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 для надсилання на адресу Міністерства оборони України заяву і письмові докази, які підтверджували факт проживання однією сім`єю.

Листом №СЗ/8885 від 07.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 направив заяву ОСОБА_1 з доказами на 26 аркушах та CD диск на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

23 вересня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача листом за №943/20048, що її заява від 18 серпня 2023 року про виплату одноразової грошової допомоги с доопрацьованими доказами була надіслана на адресу Міністерства оборони України.

Проте, на час подання позову та розгляду справи доказів розгляду заяви ОСОБА_1 комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не надано.

Крім того, 4 вересня 2023 року позивач надіслала на адресу Міністерства оборони України аналогічну заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги і письмові докази.

13 жовтня 2023 року позивач отримала лист Головного управління соціальної підтримки МОУ №423/Вих3ВГ/6025 від 02.10.2023 р. за підписом заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_9 , в якому було роз`яснено порядок подання заяви на виплату одноразової грошової допомоги та запропоновано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_7 надати позивачу, як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 , сприяння в оформленні документів для призначення одноразової грошової допомоги.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідно до статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 1 статті 16 регулюються Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до частини 2 вказаної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначені у статті 16-1 Закону №2011-XII.

Так, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 (далі - Постанова КМУ №168) установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Наказом Міністерства оборони України від 25 січня 2023 року №45 затверджено «Порядок і умови призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану».

Цей Порядок і умови визначають завдання органів військового управління, військових частин, установ, військових навчальних закладів щодо оформлення документів для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - ОГД), алгоритм її призначення та виплати, перелік необхідних документів.

Розділом IV Порядку №45 (Алгоритм опрацювання документів, які подаються для призначення та виплати ОГД) визначено наступний алгоритм:

4.2. Районний (міський) ТЦКСП приймає від заявника (незалежно від місця його реєстрації) документи, завіряє копії цих документів, не пізніше 7 робочих днів після надходження всіх документів (додаток 5) надсилає їх обласному (Київському міському) ТЦКСП за підпорядкуванням.

Як встановлено судом, листом №СЗ/8885 від 07.09.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_8 направив заяву ОСОБА_1 з доказами на 26 аркушах та CD диск на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 .

4.3. Обласний (Київський міський) ТЦКСП перевіряє отримані документи, визначає осіб, які документально підтвердили своє право на одержання ОГД а також осіб, які звернулися (можуть звернутися) за її одержанням, але не надали (надали не всі) документи (додаток 2)…

Результати опрацювання документів обласним (Київським міським) ТЦКСП зазначаються у висновку (додаток 4) та доповіді (додаток 3), які разом з іншими документами, зазначеними в додатку 6, надсилаються до Департаменту соціального забезпечення (через Управління соціальної підтримки).

Як свідчать матеріали справи, 23 вересня 2023 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача листом за №943/20048, що її заява від 18 серпня 2023 року про виплату одноразової грошової допомоги с доопрацьованими доказами була надіслана на адресу Міністерства оборони України.

4.4. Департамент соціального забезпечення після отримання від обласного (Київського міського) ТЦКСП документів (додаток 6), надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції №280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

У разі отримання листа Кадрового центру Збройних Сил України щодо відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення не пізніше 5 робочих днів повідомляє про це обласний (Київський міський) ТЦКСП, який надіслав документи, для інформування про це військової частини та членів сім`ї загиблого. Через 30 днів після отримання листа з ТЦКСП щодо проведеного інформування повторно надсилає відповідний запит. У разі повторного підтвердження відсутності загиблого військовослужбовця у списках бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану за результатами отриманого листа Кадрового центру Збройних Сил України подає документи на розгляд Комісії Міноборони.

Після отримання підтвердження Кадрового центру Збройних Сил України щодо віднесення загиблого військовослужбовця до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану Департамент соціального забезпечення доводить до обласних (Київського міського) ТЦКСП результати попереднього опрацювання документів для їх перевірки щодо відповідності чинному законодавству та впродовж 3-х робочих днів опрацьовує отримані від них пропозиції.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

Як встановлено судом, станом на час подання позову заява позивача не розглянута. Крім того, не надано доказів розгляду заяви позивача, яка 28 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_5 23 вересня 2023 року за № 943/20048 на адресу Міністерства оборони України і до суду. Відзив на позовну заяву також не містить пояснень причин не розгляду заяви позивача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 квітня 2018 року в справі №11-138заі18) висловила позицію, згідно з якою «протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень слід розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту несвоєчасного виконання обов`язкових дій, а важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Значення мають юридичний зміст, значимість, тривалість та межі бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість бездіяльності для прав та інтересів особи.

Самі по собі строки поза зв`язком із конкретною правовою ситуацією, набором фактів, умов та обставин, за яких розгорталися події, не мають жодного значення. Сплив чи настання строку набувають (можуть набути) правового сенсу в сукупності з подіями або діями, для здійснення чи утримання від яких встановлюється цей строк.

Виходячи зі змісту Порядку №45, на час виникнення спірних правовідносин строки розгляду заяви не установлено. Такий розгляд має здійснюватися відповідачем у розумний строк, однак зміст терміну «розумний строк» у спеціальному законодавстві не розкрито.

Визначення поняття «розумний строк» міститься у статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), відповідно до якої під цим терміном мається на увазі найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Необхідність дотримання розумного строку при вирішенні судових справ згадується й статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, що є складовим елементом права на справедливий суд.

Для встановлення розумності строку розгляду конкретної справи Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) (зокрема, рішення від 27 червня 2000 року в справі «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France) [ВП], № 30979/96) виробив у своїй практиці кілька критеріїв, а саме: складність справи; поведінка скаржника; поведінка судових та інших державних органів; важливість предмета розгляду для заявника. ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово відзначав, що такий критерій є суб`єктивним і має трактуватись у кожному випадку, залежно він певних обставин.

Розуміючи проблеми відсутності чіткого визначення поняття «розумний строк», законодавець закріпив це поняття в Законі України «Про адміністративну процедуру» від 17.02.2022 року, який не набув чинності на момент спірних правовідносин, але принципи, що в ньому зазначені, є сталими та відповідають загальному «духу закону».

Так відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону адміністративний орган розглядає та вирішує справу, а також вчиняє процедурну дію та/або приймає процедурне рішення протягом розумного строку (у найкоротший строк, достатній для здійснення адміністративного провадження), але не пізніше граничних строків, визначених законом.

Отже, розумність строку повинна оцінюватись через призму наведених вище критеріїв на предмет можливості розгляду справи протягом більш або менш тривалого строку. Навіть значна тривалість розгляду справи може бути визнана розумною з урахуванням певних індивідуальних обставин. Тут слід звернути особливу увагу на те, які саме причини сприяли більш тривалому розгляду справи та пропуску строків, встановлених законодавством.

Аналіз приписів Порядку №45 свідчить про те, що після отримання заяви та документів Департамент соціального забезпечення надсилає запит до Кадрового центру Збройних Сил України щодо військовослужбовців, які загинули та відповідно до пункту 1 розділу ХIII Інструкції №280, віднесені до бойових безповоротних втрат під час дії воєнного стану.

В подальшому документи опрацьовуються структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень та подаються на розгляд Комісії Міноборони.

При цьому, відповідачем не надано доказів щодо вчинення дій, передбачених Порядком №45, які б підтверджували відсутність ознак бездіяльності в його діях.

Натомість, враховуючи, що розумність строку повинна оцінюватись через призму наведених вище критеріїв на предмет можливості розгляду заяви, суд враховує, що первинна заява позивача від 10 травня 2022 року розглянута Міністерством оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) 21.06.2022 року, що підтверджується протоколом №104. При розгляді цієї заяви був наявний лист Кадрового центу Збройних Сил України від 07.06.2022 року №321/КЦ/5334.

Вказане свідчить, що документи були опрацьовані структурними підрозділами апарату Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України відповідно до їх повноважень, оскільки були передані на розгляд Комісії Міноборони.

У контексті викладеного, враховуючи необхідність дотримання розумного строку при здійсненні розгляду заяви позивача, а також правомірні очікування заявника щодо вирішення поданої нею заяви у кінцевому результаті, суд дійшов висновку, що відповідач не довів наявність об`єктивних обставин, які мали безпосередній вплив на швидкість і терміни опрацювання заяви та документів Міністерством оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум).

У п.70 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" від 20.10.2011 суд зазначив, що принцип "належного урядування", зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

В адміністративному судочинстві добросовісність (несвавільність, розумність, справедливість) рішення суб`єкта владних повноважень означає, що при його прийнятті повинен бути застосований певний стандарт поведінки посадових осіб такого суб`єкта, що характеризується законністю, транспарентністю та повагою до прав та інтересів суб`єкта приватного права (від лат. uberrima fides - найбільш добросовісний).

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, з урахуванням вказаної норми КАС України на користь позивача належить стягнути 1073,60 грн. судових витрат, сплачених згідно квитанції №43 від 13.12.2023 року.

Керуючись ст.ст.2-9, 139, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання розглянути заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) відносно розгляду заяви ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги з додатками, яка 28 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2023 року за №943/20048 на адресу Міністерства оборони України.

Зобов`язати Міністерство оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги з додатками, яка 28 серпня 2023 року була надіслана на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 і надалі була надіслана ІНФОРМАЦІЯ_2 23 вересня 2023 року за №943/20048 на адресу Міністерства оборони України.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати за сплату судового збору у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три гривні) грн. 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ).

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Міністерство оборони України (в особі комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум) (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА