Справа № 240/407/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/407/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування» (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.12.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в редакції, чинній до 01.10.2017, а саме без застосування ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов"язкове державне пенсійне страхування » (двоскладової формули при її обчисленні) починаючи з 01.12.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області у якій просив перерахувати пенсію відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XIIшляхом збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад встановлений стаж. Проте, відповідач у зазначеному перерахунку відмовив, посилаючись на те, що розмір пенсії обчислений у відповідності до норм чинного законодавства, а тому відсутні підстави для перерахунку пенсії. Позивач вважає відмову протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 10.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в порядку статей 258-263 КАС України.

09.02.2024 через відділ документального забезпечення суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що за приписами пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІправо на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи у чоловіків не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 % заробітку, лише у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV. Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058 передбачено обчислення пенсії наступним чином: частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності Законом, визначається відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після 01.01.2004, - відповідно до Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом. Оскільки умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, тому позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж. Крім того, зазначає, що проведення перерахунку пенсії позивача у зв`язку зі внесенням змін до пункту 2 статті 56 Закону №796-XII спричинить зменшення її розміру.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» як потерпілий 4 категорії.

Згідно до матеріалів пенсійної справи страховий стаж позивачки складає 42 роки 10 місяців 15 днів.

04.12.2023 позивачка звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою у якій просив перерахувати пенсію із її збільшенням на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, у відповідності до положень п. 2 ст. 56 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Однак, відповідач у зазначеному перерахунку відмовив, посилаючись на те, що розмір пенсії за віком, обчислений відповідно до пункту 2 статті 56 Закон №796-XII та з врахуванням норм частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, є менший, ніж той, який позивач отримує, тому проводити перерахунок пенсії недоцільно.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон №796-XII.

Статтею 56 Закону №796-XII встановлено пільги щодо обчислення стажу роботи (служби) для осіб, на яких розповсюджується дія цього Закону.

Пунктом 2 статті 56 Закону №796-XII (в редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) установлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком №1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі Закон №2148-VIII) пункт 2 статті 56 Закону №796-XII доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»».

За приписами частини першої статті 27 Закону №1058-IV (набрав чинності 01 січня 2004 року) розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Поряд з тим положеннями частини другоїстатті 27 Закону №1058-IV (і в первісній, і в чинній редакціях) обумовлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону. При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Отже, Законом №1058-IV передбачено два варіанти обчислення розміру пенсії за віком у солідарній системі, з яких особа може обирати найбільш вигідний для себе. Перший варіант за новою формулою, другий за так званою «двоскладовою формулою». Основою для обчислення розміру пенсії за новою формулою є скоригована заробітна плата та коефіцієнт страхового стажу. Другий варіант за двоскладовою формулою передбачає визначення розміру пенсії, яка складається із двох частин, які сумуються: одна частина припадає на період стажу до набрання чинності Законом №1058-IV (стаж до 01 січня 2004 року) і визначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», а друга частина пенсії - на період страхового стажу після набрання чинності вказаним Законом.

Абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV в первісній редакції було передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Абзацом першим частини першої статті 40 Закону №1058-IV в чинній редакції передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзац четвертий цієї частини залишився незмінним і передбачає, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

До набрання чинності Законом №1058-IV, тобто до 01 січня 2004 року, порядок обчислення пенсії із заробітної плати визначався Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

Так за статтею 19 Закону №1788-XII (в редакції до 01 січня 2004 року), пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії. Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом а статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Воднораз статтею 64 Закону №1788-XII визначено, що пенсії обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, що визначається відповідно до статей 65-67 цього Закону, який громадяни одержували перед зверненням за пенсією.

За правилами про визначення середньомісячного фактичного заробітку (стаття 65) для обчислення пенсій брався заробіток (за вибором того, хто звернувся за пенсією): за 24 останніх календарних місяці роботи підряд перед зверненням за пенсією або за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності перед зверненням за пенсією, незалежно від наявних перерв у роботі. Середньомісячний заробіток за 24 календарних місяці і за 60 календарних місяців визначався шляхом ділення загальної суми заробітку за 24 календарних місяці роботи підряд (перед зверненням за пенсією) чи за 60 календарних місяців роботи підряд (протягом всієї трудової діяльності) відповідно на 24 чи 60. При цьому за бажанням того, хто звернувся за пенсією, місяці з неповним числом робочих днів у зв`язку з їх влаштуванням на роботу або звільненням враховувалися як повні календарні місяці роботи. У тих випадках, коли той, хто звернувся за пенсією, пропрацював менше 24 календарних місяців, середньомісячний заробіток визначався шляхом ділення загальної суми заробітку за календарні місяці роботи на число цих місяців.

Аналіз зазначених правових норм свідчить, що пункт 2 статті 56 Закону №796-ХІІ перебуває у системному зв`язку із статтею 19 Закону №1788-XII саме завдяки посередництву частини другої статті 27 Закону №1058-IV.

Оскільки саме за загальними правилами, визначеними у статті 19 Закону №1788-XII (тобто за раніше діючим законодавством), пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку, а за кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, то логічно, що з урахуванням пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ громадянам, що мають статус постраждалих від Чорнобильської катастрофи категорій 1, 2, 3, 4, пенсія збільшується на 1 відсоток заробітку на пільгових умовах, тобто за кожний повний рік роботи понад 20 років чоловікам і 15 років жінкам.

Так як частина перша статті 27 Закону №1058-IV не передбачає обрахунку пенсії у відсотках до заробітку взагалі, тому й можливість збільшення пенсії на 1 відсоток заробітку за понаднормативний стаж за цією правовою нормою виключена. Тому і перерахунок пенсії на умовах, визначених у пункті 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, видається неможливим.

Натомість частина друга статті 27 Закону №1058-IV дає можливість особі скористатися своїм правом на те, щоб частину розміру її пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, було визначено відповідно до раніше діючого законодавства, тобто із відсоткового відношення до заробітку.

Саме тому Законом №2148-VIII, що набрав чинності 11 жовтня 2017 року, пункт 2 статті 56 Закону №796-ХІІ і було доповнено словами і цифрами «у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»».

Оскільки позивачу пенсія обрахована на умовах, визначених у частині першій статті 27 Закону №1058-IV, і позивач не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини другої цієї статті (саме так і сформульована її заява від 24 липня 2023 року), то правові підстави для застосування пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ відсутні.

При вирішенні цього спору судом враховано правові висновки Верховного Суду, зокрема, у постановах від 29 серпня 2022 року у справі №300/1390/19, від 12 грудня 2022 року у справі №280/656/20, за змістом яких Законом №2148-VIII змінено правове регулювання відносин в частині збільшення пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж, встановлений пунктом 2 статті 56 Закону №796-ХІІ і таке збільшення є можливим лише на умовах, визначених частиною другою статті 27 Закону №1058-IV.

Верховний Суд зробив висновок, що оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV, а наголошував на збереженні визначених частиною першою статті 27 Закону №1058-IV умовах пенсійного забезпечення, то відповідач правомірно відмовив у перерахунку пенсії позивачу зі збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років (для чоловіків).

Суд на аргументи позивача звертає увагу, що спірні відносини виникли у грудні 2023 року, оскільки з відповідною заявою остання звернулася 01 грудня 2023 року.

На цей час внесені Законом №2148-VIII до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ зміни розповсюджуються на правовідносини, які виникли або тривали на час набрання ними чинності.

Суд зазначає, що відповідно до чинної на час реалізації норми пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ умовою призначення надбавки за понаднормативний стаж є призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону №1058-IV.

Зважаючи на те, що надбавки за понаднормативний стаж відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ позивач раніше не мала, питання щодо її призначення повинно вирішуватися за законодавством, що діє на час подання заяви (01 грудня 2023 року), тобто на підставі пункту 2 статті 56 Закону №796-ХІІ з урахуванням змін, внесених Законом №2148-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Позивач, щодо якого не дотримано цієї умови, оскільки пенсію йому призначено згідно з частиною 1 статті 27 Закону №1058-IV, не має права на отримання надбавки за понаднормативний стаж.

Більш того, позивачка не виявила бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV, а наголошує на збереженні визначених ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV умов пенсійного забезпечення, а тому відповідач правомірно відмовив у перерахунку пенсії позивачу зі збільшенням пенсії на один відсоток заробітку за кожний рік роботи.

Такі ж висновки сформовано Верховним Судом у постанові від 06 вересня 2023 року у справі №300/2091/21 (стосується подібних правовідносин) та їх суд при розгляді цієї справи враховує відповідно до приписів частини п`ятої статті 242 КАС України.

Суд не враховує і постанову Верховного Суду від 26 грудня 2022 у справі №520/4297/19, оскільки бере до уваги останню правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 06 вересня 2023 року у справі №300/2091/21.

Також суд зазначає, що відповідно до абзацу першого частини першої статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу. За правилами абзацу другого названої статті за кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Враховуючи наведене, позивачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Зважаючи на висновок суду про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, а також ураховуючи положення ст. 139 КАС України, судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 242-246, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003. РНОКПП/), про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

20 березня 2024 р.