Справа № 160/10058/22
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 березня 2024 року

м. Київ

справа № 160/10058/22

адміністративне провадження № К/990/8445/24

Суддя Верховного Суду у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В. Е.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №160/10058/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», третя особа Міністерство юстиції України, в якому, з врахуванням зміни предмету позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року;

- зобов`язати Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)», здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30000 грн щомісячно, за період з 11 березня 2022 року по 31 травня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2023 року - скасовано та прийнято нову постанову.

Визнано протиправною бездіяльність Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в розмірі 30000 грн щомісячно за період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.

Зобов`язано Державну установу «Криворізька виправна колонія (№80)» здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного складу», в розмірі 30 000 грн на місяць, починаючи з 11 березня 2022 року по 31 травня 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалами Верховного Суду від 11 січня 2024 року та від 19 лютого 2024 року касаційні скарги Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №160/10058/22 повернуто особі, яка її подала.

04 березня 2024 року до Верховного Суду повторно надійшла касаційна скарга Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №160/10058/22.

За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 3 частини 4 статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження.

В обгрунтування та зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 233 КЗпП України та частини п`ятої статті 122 КАС України, відповідно до якої для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, а також пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 в редакції від 22 березня 2022 року, згідно якого на період дії воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, які саме несуть службу в органах та установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень щомісячно.

Так, Верховний Суд повторно зазначає, що пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, зокрема, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України скаржник повинен не лише чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, але також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частини другої статті 233 КЗпП України та частини п`ятої статті 122 КАС України, оскільки зазначені норми не були застосовані судом апеляційної інстанції та касаційна скарга не містить обґрунтованих мотивів необхідності застосування цих норм за встановлених фактичних обставин справи.

Водночас, у постанові від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22 Верховний Суд у пунктах 35-38 зробив висновок, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу у застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Крім того, в ухвалах Верховного Суду від 11 січня 2024 року та від 19 лютого 2024 року скаржнику надавались ґрунтовні роз`яснення щодо посилання скаржника на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в редакції від 22 березня 2022 року.

Так, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 в редакції від 22 березня 2022 року, які викладені у постанові від 02 листопада 2023 року у справі №160/11851/22.

При цьому є подібними правовідносини у даній справі та справі №160/11851/22, в якій викладено висновок Верховного Суду щодо вказаної норми, оскільки предметом спору у цій справі є правомірність бездіяльності Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України, яка полягає у ненарахуванні й невиплаті позивачу додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в редакції від 22 березня 2022 року за період з квітня 2022 по травень 2022 року.

Враховуючи викладене, Суд вважає недоведеним наявність підстав касаційного оскарження, визначених пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Інші аргументи касаційної скарги зводяться до часткового опису обставин справи, переоцінки доказів, з посиланням на неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Суд зазначає, що за приписами частини другої статті 341 КАС України оцінка доказів, установлення обставин, що не були встановлені або відхилені судом та вирішення питання щодо переваги одних доказів над іншими, не є повноваженнями суду касаційної інстанції, а скаржник обґрунтовує свої доводи саме посиланням на обставини справи, що мають оціночний характер у сукупності з іншими обставинами, що не є підставою для відкриття касаційного провадження у справі.

З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала.

Враховуючи, що касаційна скарга підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження суд не вирішує.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 22 листопада 2023 року у справі №160/10058/22 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Криворізька виправна колонія (№ 80)», третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міністерство юстиції України, про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. Е. Мацедонська