Справа № 420/2347/24
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2347/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Центральної військово-лікарської комісії , , щодо не розгляду скарги військовослужбовця ОСОБА_1 від 1 грудня 2023 року;

- зобов`язати Центральну військово-ліїсарську комісію, , надати висновок про медичну допомогу у медичному закладі, розташованому за межами України військовослужбовцю ОСОБА_1 , як такому, що отримав бойове поранення 16 травня 2022 року, пов`язане із захистом Батьківщини.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 . В ході виконання бойового завдання позивач одержав поранення, яке пов`язане з виконанням обов`язків служби із захисту Батьківщини. Із моменту отримання поранення по теперішній час позивач намагається здійснити лікування та реабілітацію в медичних закладах України. В тому числі і діагностику у зв`язку з травмами, які отримав на полі бою. Однак, із моменту потрапляння в юрисдикцію закладів охорони здоров`я, в тому числі і Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України, позивач не отримує належної діагностики та лікування. У результаті цього його стан здоров`я значно погіршується. Позивач вважає протиправною бездіяльності відповідача у виконанні ним повноважень, передбачених наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

26.01.2024 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшли пояснення по справі, в яких зазначено, що основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Відповідно до довідки Гарнізонної військово-лікарської комісії від 08.12.2023 №9509, було визначено, що ОСОБА_1 потребував стаціонарного обстеження в КНП МКЛ №10, м. Одеса з подальшим переоглядом. Втім, у ході проведення ВЛК, ОСОБА_1 , рапортом від 07.12.2023 від запропонованого стаціонарного обстеження на території Держави відмовився, що унеможливлювало прийняття ВЛК відповідної постанови, за рішенням консиліуму лікарів згідно п. 6.19 наказу МОУ №402 (зі змінами) від 14.08.2008. Тобто, ОСОБА_1 сам відмовився від вимоги влаштування до медичного закладу України, для забезпечення повного, всебічного та неупередженого медичного огляду та лікування. Як наслідок, вимога після повного, всебічного та неупередженого огляду та лікування, забезпечити направлення ОСОБА_1 за кордон також не має продовження, у зв`язку із вищезазначеним.

14.02.2024 року від Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що скарга ОСОБА_1 від імені та в інтересах якого діє ОСОБА_2 від 19.12.2023 на рішення військово-лікарської ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2023 № 9509, була розглянута в ЦВЛК ЗС України, що підтверджується відповіддю від 05.01.2024 № 598/9/280. Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи та експертизи визначено Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 17.11.2008 № 1109/15800. Слід зауважити, відповідно до пункту 6.17 глави 6 розділу II Положення медичний огляд ВЛК обов`язково проводиться військовослужбовцям, які потребують тривалого лікування за кордоном та направляються для лікування за кордон з метою отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги. Військовослужбовці, які згідно з Критеріями направлення громадян України для лікування за кордон на період дії воєнного стану, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 квітня 2022 року № 574, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 квітня 2022 року за № 414/37750, належать до категорії пацієнтів, медична та/або реабілітаційна допомога яким може надаватися за кордоном, направляються на медичний огляд ВЛК для визначення потреби у тривалому лікуванні за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи). Військовослужбовці, які не перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (установах) направляються на медичний огляд ВЛК для визначення потреби в тривалому лікуванні на підставі направлення прямого начальника від командира окремої частини, йому рівних та вище або керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії, вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Обставини справи.

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки від 24.12.2022 року № 1394к про обставини травми, 16.05.2022 року в ході виконання бойового завдання в районі Степова Долина, Миколаївської області, по позиціям механізованого батальйону ворогом здійснено артилерійський обстріл, в результаті чого позивач отримав поранення: мінно-вибухова травма, закрита травма живота, розрив воріт селезінки, лінійні розриви обох долей печінки, брижейки тонкої кишки, внутрішньочеревна кровотеча, спайки черевної порожнини; закрита травма грудної клітки, перелом 3,7,8 ребер справа, правобічний пневмоторакс; ЗЧМТ, струс головного мозку, садно кон`юнктиви лівого ока, субкон`юктивальний крововилив лівого ока, закритий перелом н/3 лівої малогомілкової кістки, вивих правого променевозап`ястного суглобу. Вогнепальні осколкові сліпі поранення м`яких тканин поперекової ділянки зліва, задньої стінки грудної клітки справа. в/3 правого стегна. Вогнепальне осколкове сліпе поранення підборіддя з рваною раною та наявністю стороннього тіла металевого осколка м`яких тканин лівої скулової ділянки.

Поранення отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської Федерації та яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби із захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки гарнізонної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.12.2023 року № 9509, ОСОБА_1 потребує стаціонарного обстеження в КНП МКЛ №10 м. Одеса з подальшим переоглядом. Відповідно до рапорту ОСОБА_1 від 07.12.2023 року від запропонованого стаціонарного обстеження на території Держави відмовився, що унеможливлює прийняття ВЛК відповідної постанови, за рішенням консиліуму лікарів згідно п.6.19 наказу МОУ №402 (зі змінами) від 14.08.2008 року.

01.12.2023 року позивач звернувся до Центральної військово-лікарської комісії зі скаргою на рішення ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від листопада 2023 року, в якій просив скасувати висновки лікарів військово-лікарської комісії Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від листопада 2023 року та провести повторний медичний огляд позивача; направити позивача для лікування за кордон.

Листом від 11.12.2023 року № 598/16084 ЦВЛК повідомила, що за результатами розгляду скарги та наданих копій медичних документів прийнято рішення про необхідність контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК в умовах Національного військово -медичного клінічного центру ГВКГ (далі - НВМКЦ ГВКГ). Для вирішення питання запропоновано: - командиру військової частини НОМЕР_1 направити майора ОСОБА_1 до НВМКЦ ГВКГ встановленим порядком на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК; - начальнику НВМКЦ ГВКГ, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, майора ОСОБА_1 госпіталізувати, провести йому контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

Листом № 8162 від 28.12.2023 року 18 Регіональна військово-лікарська комісія повідомила, що обстеження не було завершене, для винесення постанови необхідно було провести стаціонарне обстеження, від якого позивач відмовився, що призвело до неможливості прийняття відповідної постанови ВЛК. Рішення військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру Південного регіону оформлене довідкою від 08 грудня 2023 року №9509 обґрунтоване, прийняте на підставі вимог Положення 402 та у 18 РВЛК відсутні підстави для задоволення Вашої вимоги про скасування висновків лікарів військово-лікарської комісії військово-медичного клінічного центру Південного регіону оформлене довідкою від 08 грудня 2023 року №9509.

Джерела права й акти їх застосування.

Згідно з ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.70 Основ законодавства України про охорону здоров`я військово-лікарська експертиза визначає придатність до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, встановлює причинний зв`язок захворювань, поранень і травм з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза здійснюється військово-лікарськими комісіями, які створюються при територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і закладах охорони здоров`я Міністерства оборони України, Служби безпеки України та інших військових формувань, а також Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Порядок організації та проведення військово-лікарської експертизи встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №420).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно з пунктом 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза - це, зокрема, медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до п.п.2.3.1. п. 2.3. розділу I Положення №402 ЦВЛК є органом військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України.

На ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розроблення та участь у розробленні проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань військово-лікарської експертизи; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України та МОЗ України медичних показань для військово-професійного призначення призовників до видів Збройних Сил України, родів військ та за військовими спеціальностями; розроблення спільно з головними медичними спеціалістами Міністерства оборони України науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців з метою максимального збереження їх на військовій службі, запобігання необґрунтованого їх звільнення із Збройних Сил України за станом здоров`я; перевірка якості лікувально-профілактичної роботи у цілях військово-лікарської експертизи серед військовослужбовців у військових частинах і закладах охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України; організація медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, військовослужбовців, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних та резервістів (кандидатів у резервісти); розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи підпорядкованих ВЛК; проведення спільно з головними (провідними) медичними спеціалістами та іншими лікарями-спеціалістами аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших контингентів, розробка пропозицій для покращення військово-лікарської експертизи; організація та керівництво науковою роботою з питань військово-лікарської експертизи у підпорядкованих ВЛК; підготовка та вдосконалення кадрів для ВЛК; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України; проведення спільно з МОЗ України аналізу та узагальнення результатів лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників і призовників, медичного огляду призовників та розроблення пропозицій щодо покращення цієї роботи (п.п.2.3.3. п. 2.3. розділу I Положення №402).

Підпунктом 2.3.4. п. 2.3. розділу I Положення №402 передбачено, що ЦВЛК має право: оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; перевіряти роботу підпорядкованих ВЛК з питань військово-лікарської експертизи; перевіряти організацію медичного огляду військовослужбовців та інших осіб у закладах охорони здоров`я (установах), військових частинах; перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи у закладах охорони здоров`я (установах), медичних підрозділах військових частин та ВВНЗ у цілях військово-лікарської експертизи; витребовувати документи в частині, що характеризують обставини отримання захворювання, поранення, травми, каліцтва, необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: виписки (витяги) з матеріалів службового (спеціального) розслідування, матеріалів дізнання, досудового розслідування, а також витяги з наказів, актів; особові та пенсійні справи, медичні документи (у разі витребовування оригіналів зазначених документів вони повертаються за належністю після складання протоколу); архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених вище документів копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву зі строком зберігання 50 років); залучати головних медичних фахівців Збройних Сил України, лікарів-спеціалістів Національного військово-медичного клінічного центру та інших закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України, спеціалістів інших спеціальностей, начальників медичної служби та представників командування (керівництва) військових частин, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для вирішення питань військово-лікарської, лікарсько-льотної експертизи; перевіряти у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП) і закладах охорони здоров`я (установах) організацію, стан та результати лікувально-оздоровчої роботи серед допризовників та призовників, медичного огляду призовників, кандидатів на навчання у ВВНЗ, осіб, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів; направляти у заклади охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників; запитувати від закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, ТЦК та СП і ВВНЗ додаткові дані для аналізу, узагальнення та оцінки результатів військово-лікарської експертизи; надавати до Генерального штабу Збройних Сил України, командуванням видів, Сил підтримки Збройних Сил України, керівникам органів місцевої адміністрації результати лікувально-оздоровчої роботи, проведеної серед допризовників та призовників, медичного огляду військовослужбовців, членів їх сімей, кандидатів на навчання у ВВНЗ, громадян, які приймаються на військову службу за контрактом, військовозобов`язаних, резервістів та іншого контингенту; розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).

Згідно з п.6.1 розділу ІІ Положення № 402 направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ТЦК та СП, начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку направлення осіб із складових сил оборони та сил безпеки, постраждалих у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. № 411 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 жовтня 2022 р. № 1169) направленню для лікування за кордон з метою отримання медичної та/або реабілітаційної допомоги підлягають особи із складових сил оборони та сил безпеки, постраждалі у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - захисники України), за умови наявності висновку про необхідність направлення на лікування за кордон та повідомлення від Координаційного центру з надзвичайних ситуацій (Emergency Response Coordination Centre) Європейської Комісії через електронну платформу Система раннього попередження та реагування (Early Warning and Response System) про готовність конкретної країни - члена Європейського Союзу на безоплатній основі прийняти на лікування та/або письмового підтвердження готовності іноземного закладу охорони здоров`я на безоплатній основі прийняти на лікування.

Направлення захисників України на лікування за кордон ініціюється закладами охорони здоров`я, в яких вони перебувають на лікуванні та/або реабілітації.

З метою організації направлення на лікування за кордон захисників України заклади охорони здоров`я, у яких вони перебувають на лікуванні та/або реабілітації, готують такі документи:

згода захисника України або його законного представника на лікування за кордоном з наданням однозначної згоди на обробку персональних даних, що стосуються медичної інформації;

згода на обробку та передачу персональних даних іноземним закладам охорони здоров`я відповідно до законодавства у довільній формі;

виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого за формою, затвердженою МОЗ;

висновок про необхідність направлення на лікування за кордон згідно з додатком.

Висновок про необхідність направлення на лікування за кордон готується закладом охорони здоров`я, в якому захисник України перебуває на лікуванні та/або реабілітації, і підписується керівником закладу охорони здоров`я та лікуючим лікарем закладу охорони здоров`я, визначеним керівником цього закладу або уповноваженою на прийняття відповідних рішень особою, за формою згідно з додатком.

Згідно з п. 4 Порядку направлення осіб із складових сил оборони та сил безпеки, постраждалих у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на лікування за кордон, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 квітня 2022 р. № 411 заклад охорони здоров`я, в якому захисник України перебуває на лікуванні та/або реабілітації, формує та надсилає до державного органу, що входить до складу сектору безпеки і оборони, в якому проходять службу захисник України:

перелік захисників України, щодо яких наявні висновки про необхідність направлення на лікування за кордон, із зазначенням діагнозу/діагнозів та ускладнень відповідно до НК 025:2021 Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я;

документи, зазначені у пункті 2 цього Порядку, - для кожного захисника України, щодо якого наявний висновок про необхідність направлення на лікування за кордон.

Висновки суду.

Суд звертає увагу, що предметом спору в цій справі є доводи позивача про допущення відповідачем бездіяльності щодо нерозгляду скарги позивача від 1 грудня 2023 року.

Судом встановлено, що Центральною військово-лікарською комісією розглянуто скаргу позивача від 01.12.2023 року, що підтверджується письмовими доказами навними в матеріалах справи, а саме листом від 11.12.2023 року № 598/16084 в якому зазначено, що за результатами розгляду скарги та наданих копій медичних документів прийнято рішення про необхідність контрольного медичного обстеження та медичного огляду ВЛК в умовах Національного військово -медичного клінічного центру ГВКГ (далі - НВМКЦ ГВКГ). Для вирішення питання запропоновано: - командиру військової частини НОМЕР_1 направити майора ОСОБА_1 до НВМКЦ ГВКГ встановленим порядком на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК; - начальнику НВМКЦ ГВКГ, відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 зі змінами, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за № 1109/15800, майора ОСОБА_1 госпіталізувати, провести йому контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеню придатності до військової служби.

Таким чином, зазначену скаргу ОСОБА_1 від 01.12.2023 року на рішення ВЛК Військово-медичного клінічного центру Південного регіону від листопада 2023 року відповідачем розглянуто, а тому у діях відповідача відсутня бездіяльність.

Вказані обставини свідчать про безпідставність тверджень позивача щодо бездіяльності Центральної військово-лікарської комісії щодо не розгляду скарги.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України надати висновок про медичну допомогу у медичному закладі, розташованому за межами України, суд зазнає наступне.

Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3) - пункт 1.2 глави 1 розділу ІІ Положення №402.

Виходячи з наведених правових норм в їх сукупності, а також положень Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді по суті спору в адміністративних справах, у яких оспорюються рішення лікарських комісій, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, виконуючи завдання адміністративного судочинства щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення), передбаченим ч.2 ст.2 КАС України, критеріям, не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Враховуючи вищенаведене, питання необхідності направлення особи на лікування до медичного закладу розташованого за межами України є дискреційними повноваженнями ЦВЛК, яка самостійно без судового втручання вирішує питання його необхідності. Крім того, суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для направлення особи на лікування до медичного закладу розташованого за межами України.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Решта доводів та заперечень висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2, 6, 7, 9, 12, 77, 139, 242-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України (вул. Тотальна, буд. 16, м. Київ, 01133, ) за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко

.