Справа № 460/14030/23
Суддя: Ніколін Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/14030/23 пров. № А/857/20824/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Ніколіна В.В.,

суддів Качмара В.Я., Затолочного В.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року (суддя Зозуля Д.П., м. Рівне) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 у червні 2023 року звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просила: визнати дії протиправними, зобов`язати перерахувати та виплатити пенсію в разі втрати годувальника з 12.12.2022, на підставі довідки № 496 від 14.06.2022 та грошового атестату № 17, у розмірі 70% сум грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який становить 36014,90грн, з урахуванням виплачених сум (з урахуванням уточнених позовних вимог). В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй та малолітній дитині призначена пенсія в разі втрати годувальника за загиблого ОСОБА_3 , відповідно до п. "д" ч. 4 ст. 30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Не погоджуючись із розміром пенсії звернулася до відповідача, який відмовив у її перерахунку. Позивач вказує, що до розрахунку пенсії безпідставно не включено суми грошового забезпечення зазначені у грошовому атестаті № 17 та довідці № 496 від 14.06.2022.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що при призначенні пенсії у разі втрати годувальника відповідач зобов`язаний був взяти до уваги розміри грошового забезпечення, які вказані в грошовому атестаті №17 від 14.06.2022, оскільки це первинний документ виплати грошового забезпечення військовослужбовця. Отже, розмір пенсії у разі втрати годувальника повинен бути обчислений, виходячи із розміру 22644,03 грн. Проте, суд першої інстанції вказані обставини залишив поза увагою та безпідставно погодився з тим, що відповідач правомірно призначив пенсію у разі втрати годувальника із розміру грошового забезпечення 21664,22 грн. Відповідно до довідки Управління Національної поліції в Рівненській обл. №496 від 14.06.2022 сума, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, складає 30389,90. Вказану суму відповідач повинен був взяти за основу при призначенні пенсії. Вважає, що твердження суду першої інстанції, що вказана сума є подвоєнням грошового забезпечення, є хибним, оскільки це сума соціального внеску із всього грошового забезпечення.

Відповідач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 01.06.2022 ОСОБА_1 призначено пенсію по втраті годувальника як дружині, що зайнята доглядом за дитиною загиблого, яка не досягла 8-річного віку, що передбачена п. д ч.4 ст.30 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

01.06.2022 малолітній дитині - ОСОБА_2 було призначено пенсію по втраті годувальника за загиблого батька ОСОБА_3 .

Відповідно до грошового атестата №17 та довідки про додаткові види грошового забезпечення № 496 від 14.06.2022, виданих ГУНП в Рівненській області вбачається, що грошове забезпечення загиблого становить 21664,22грн, де:

- 2700,00 грн. посадовий оклад;

- 1800,00 грн. оклад з військове звання;

- 1125,00 грн. надбавка за вислугу років 25%;

-16039,22 грн. середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці (специфічні умови проходження служби - 2346,90грн та премія - 13692,32грн).

Основний розмір пенсії обраховано із 70% відсотків грошового забезпечення і становить 15164,95 грн. (21664,22 х 70%).

До виплати, розмір пенсії на одного утриманця з 01.06.2022 складав 15164,95 грн., що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою - (НПУ).

З 01.11.2022 відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та малолітньої дитини ОСОБА_2 та встановлено надбавки кожному члену сім`ї загиблого у розмірі - 523,25 грн.

Таким чином, до виплати розмір пенсії на одного утриманця з 01.12.2022 складає 15688,20грн., тоді як підсумок пенсії - 31376,40грн., вказані обставини підтверджуються копією рішення про перерахунок пенсії за пенсійною справою - (НПУ).

24.03.2023 ОСОБА_1 звернулася із запитом до відповідача щодо надання інформації про обрахунок пенсії в разі втрати годувальника, та просила повідомити з якого розміру грошового забезпечення загиблого, нарахований вказаний вид пенсії.

Листом від 06.04.2023 відповідачем повідомлено, що при обрахунку вказаного виду пенсії ним було взято грошовий атестат та довідку про додаткові види грошового забезпечення, які отримував загиблий військовослужбовець протягом останніх 24 місяців підряд до дати смерті.

Не погоджуючись із проведеним обрахунком пенсії в разі втрати годувальника, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що до суми 30389,90грн.(середньомісячної суми з якої сплачено єдиний соціальний внесок), яка, як вважає позивач, має братися при обрахунку пенсійної виплати, входять, в тому числі основні види грошового забезпечення. Таким чином, в даному випадку відбувається подвоєння основних видів грошового забезпечення, що є неприпустимим.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України № 2262-ХІІ від 09.04.1992р. «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону № 2262-ХІІ члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Згідно ст.29 Закону № 2262-ХІІ пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Статтею 30 Закону № 2262-ХІІ визначено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Відповідно до п.п. «а», «д» ч.4 ст.30 Закону № 2262-ХІІ непрацездатними членами сім`ї вважаються: діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надає передбачених законодавством України для отримувачів пенсій; дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 р. - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з урахуванням таких його видів:

відповідного окладу за посадою (для поліцейських, відряджених до органів державної влади, установ та організацій із залишенням на службі в Національній поліції, які отримували при цьому грошове забезпечення та звільнені із служби безпосередньо з посад у таких органах, установах та організаціях, - відповідних окладів, установлених за рівнозначними (аналогічними) посадами в Національній поліції), окладу/доплати за військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту - щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки/доплати за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії.

Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

При цьому колегія суддів зазначає, що питання про подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затв. постановою правління ПФ України № 3-1 від 30.01.2007р.

Відповідно до п.1.3, 1.4 вказаного Порядку заява про призначення пенсії працюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника, який працював на (в) підприємстві, установі, організації, може бути подана через уповноважену посадову особу підприємства, установи, організації (далі - посадова особа) за місцезнаходженням такого підприємства, установи, організації.

За малолітніх або неповнолітніх осіб, недієздатних осіб, осіб, дієздатність яких обмежено, заява подається законними представниками (батьками, усиновителями, батьками-вихователями, прийомними батьками, патронатними вихователями, опікунами, піклувальниками, представниками закладів (органів опіки та піклування), які виконують функції опікунів чи піклувальників).

Як встановлено судом першої інстанції, для призначення пенсії в разі втрати годувальника подано грошовий атестат № 17 і довідку про додаткові види грошового забезпечення, які отримував загиблий військовослужбовець протягом останніх 24 календарних місяців служби підряд до дати смерті.

Із аналізу вказаних документів вбачається, що грошове забезпечення загиблого становило 21664,22грн.

Разом з тим, на дату призначення на одного утриманця з 01.06.2022р. пенсія становить 15164,95грн (70%* 21664,22грн.). Починаючи з 01.03.2023р. суми пенсійної виплати на одного утриманця складає 17188,20грн.

Водночас, грошовим атестатом № 17 і довідкою № 496 про додаткові види грошового забезпечення, які отримував загиблий військовослужбовець протягом останніх 24 календарних місяців служби підряд до дати смерті підтверджено, що до обрахунку пенсії взято такі основні та додаткові види грошового забезпечення: 2700,00 грн. посадовий оклад; 1800,00 грн. оклад з військове звання; 1125,00 грн. надбавка за вислугу років; специфічні умови проходження служби - 2346,90грн; премія - 13692,32грн., що в загальній сумі становить 21664,22грн.

Таким чином, пенсійним органом розмір пенсії позивача в разі втрати годувальника обчислювався відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ та постанови КМ України № 393 від 17.07.1992р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей».

При цьому безпідставними є доводи позивача, що пенсія по втраті годувальника повинна обраховуватися із суми 36014,90грн., де: 2600,00 грн. посадовий оклад; 1800,00 грн. оклад з військове звання; 1125,00 грн. надбавка за вислугу років; 30389,90грн- сума з якої сплачено єдиний соціальний внесок.

Як вбачається з довідки № 496 про додаткові види грошового забезпечення, які отримував загиблий військовослужбовець протягом останніх 24 календарних місяців служби підряд до дати смерті, то загальна сума становить 729357,53 грн, та її середньомісячна сума 30389,90 грн, з яких було сплачено єдиний соціальний внесок, однак у дану суму входять також основні види грошового забезпечення (не лише премія та надбавка за специфічні умови проходження служби), які отримував загиблий, а оскільки відповідно до чинних норм законодавства для призначення пенсії беруться основні види грошового забезпечення за останній повний місяць, то дані суми будуть подвоюватися.

Як правильно зауважив суд першої інстанції, до вказаної суми 30389,90грн (середньомісячної суми, з якої сплачено єдиний соціальний внесок) входять, в тому числі основні види грошового забезпечення. Отже, в спірному випадку відбувається подвоєння основних видів грошового забезпечення, що є неприпустимим.

Відтак, у відповідача були відсутні підстави для обчислення пенсії із суми середньомісячної суми, з якої сплачено єдиний соціальний внесок, суб`єктом владних повноважень в межах спірних правовідносин не було допущено протиправної бездіяльності, а відтак його поведінка не призвела до порушення прав та законних інтересів позивача.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року у справі №460/14030/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Ніколін
судді В. Я. Качмар
В. С. Затолочний