Справа № 320/1835/22
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року Київ № 320/1835/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Київській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить:

- стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 149215, 52 гривень в рахунок погашення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у відповідача податкового боргу в розмірі 149 215, 52 грн. Позивач зазначає, що враховуючи наявність несплаченого зобов`язання, яке набуло статусу податкового боргу, на адресу відповідача направлена податкова вимога форми «Ф» №260582-50 від 30.08.2019, №0-1019 від 22.02.2019, №05-1002 від 01.09.2020. Оскільки вжиті заходи не призвели до позитивного результату у вигляді сплати податку до бюджету, Головне управління Державної податкової служби у Київській області звернулося до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.09.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надсилалась відповідачеві засобами поштового зв`язку за адресою, що вказана у позовній заяві та відповідає відповіді на запит Відділу обліку і моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві та Київській області а саме за адресою: вул. Заросянська, буд. 2-а, с. Синява, Рокитянський р-н, Київська обл.

Однак, відповідно до витягу з журналу реєстрації надходжень повідомлень про вручення рекомендованих поштових відправлень поштове відправлення № 150 було вручено відповідачу 11.11.2022.

Суд також бере до уваги, що на виконання Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 №3262-ІV, ухвала суду від 28.09.2022 була оприлюднена також і в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади.

Відповідач правом подання відзиву не скористався, заяв по суті справи та доказів відповідачем до суду не подано.

Згідно частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, встановив таке.

ОСОБА_1 , має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Київській області.

Відповідно до реєстраційних відомостей відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець за вказаною адресою та припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця.

Судом встановлено, що згідно з розрахунком податкового боргу, довідкою про наявність заборгованості по платежах до бюджету та витягом з АІС Податковий блок за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) станом на 2021, рахується податковий борг на суму 149 215, 52 грн, в тому числі по орендній платі за землю з фізичних осіб (18010900) на суму 124 824, 17 грн, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010200) на суму 9 775, 274 грн, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (18010300) 14 616,11 грн.

Податковий борг по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості в сумі 149215,52 грн виник внаслідок несплати нарахованих контролюючим органом грошового зобов`язання згідно з податковими повідомленнями-рішеннями, а саме: податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №-1002 від 30.09.2019 на суму 21 628,65 грн; податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №05-1002 від 01.09.2020 на суму 51 957,76 грн; податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №-1002 від 18.02.2021 на суму 51 597, 76 грн; податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №0-1019 від 22.02.2019 на суму 4 609,07 грн; податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №0-1019 на суму 5 166, 17 грн; податковим повідомленням рішенням (форма Ф) №0-1019 на суму 14 616, 11 грн.

Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення рішення від 05.08.2019 №-1002 було направлено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу податкового органу, як не вручене «за закінченням терміну зберігання».

Податкову вимогу форми «Ф» №-1002 від 18.02.2021 на суму 51 597, 76 грн було направлено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що воно було вручено відповідачу особисто 11.03.2021.

Податкову вимогу форми «Ф» №05-1002 від 01.09.2020 на суму 51 957,76 грн було направлено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що воно було вручено відповідачу особисто 24.09.2020.

Податкову вимогу форми «Ф» №0-1019 від 22.02.2019 на суму 4 609,07 грн було направлено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу податкового органу, як не вручене «за закінченням терміну зберігання».

Податкову вимогу форми «Ф» №260582-50 від 30.08.2019 було направлено відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу податкового органу, як не вручене «за письмовою відмовою одержувача».

Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Матеріали справи не містять відомостей про сплату відповідачем податкового боргу в сумі 149 215,52 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 67 Конституції України встановлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктами 15.1, 15.2 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1, підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, а об`єктом оподаткування об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості. Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно з пп. 54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно правил, установлених підпунктом 266.7.2 пункту 266.7, підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком). Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Суд зазначає, що податковим повідомленням-рішенням від 28.06.2021 № від 28.06.2021 № 0-2659було визначене податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 40 904,70 грн за ОСОБА_2 , яке було надіслано контролюючим органом на адресу відповідача рекомендованим порядком з повідомленням про вручення вищевказаного ППР за адресою реєстрації місця проживання, однак останнім не отримано та повернулось на адресу податкового органу.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції на час винесення податкових повідомлень-рішень) податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення-рішення вважається таким, що не вручено платнику податків у розумінні пункту 45.1 статті 45 ПК України.

У свою чергу відповідач податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, у строк, визначений підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України, не сплатив.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В силу вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України Головним управлінням ДПС у Київській області сформовано та надіслано відповідачу: податкове повідомлення рішення від 05.08.2019 №-1002, яке повернулось на адресу податкового органу, як не вручене «за закінченням терміну зберігання», податкову вимогу форми «Ф» №-1002 від 18.02.2021, яку було вручено відповідачу особисто 11.03.2021, податкову вимогу форми «Ф» №05-1002 від 01.09.2020 яку було вручено відповідачу особисто 24.09.2020, податкову вимогу форми «Ф» №0-1019 від 22.02.2019, яке повернулось на адресу податкового органу, як не вручене «за закінченням терміну зберігання», податкову вимогу форми «Ф» №260582-50 від 30.08.2019, яку не було вручене «за письмовою відмовою одержувача».

Вжиті контролюючим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу. Доказів добровільної сплати заборгованості відповідачем суду не надано.

Підпунктом 87.11 статті 87 ПК України передбачено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Як слідує з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Київській області вищезазначені податкові повідомлення - рішення та податкові вимоги були надіслані відповідно до даних ДРФО, що містяться в реєстраційни даних платника в ДПІ за неосновним місцем обліку, а саме: АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Також згідно з підпунктом 16.1.11 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи підприємця.

Пунктом 70.7. статті 70 ПК України визначено, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Отже з наведеного випливає, що обов`язок щодо визначення податкової адреси покладено законом на платника податків. Останній зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою, яка визначена останнім податковою адресою та за якою контролюючий орган надсилає адресовану платнику податків кореспонденцію.

В разі невиконання цього обов`язку платник податків не вправі посилатися на неотримання ним кореспонденції від контролюючого органу як на обставину, що звільняє його від відповідальності у зв`язку із настанням негативних для нього наслідків.

Суд звертає увагу, що стаття 42 ПК України передбачає умови, за дотримання яких кореспонденція від контролюючого органу до платника податків вважається належним чином надісланою, а саме: якщо кореспонденцію надіслано за належною адресою платника податків, якою є його місцезнаходження та податкова адреса; якщо поштове відправлення оформлено шляхом надіслання рекомендованого листа з повідомленням про вручення.

Також стаття 42 ПК України передбачає можливість вручення запиту особисто адресату чи його представнику.

Згідно з пунктом 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Пунктом 42.5 статті 42 ПК України визначено, що у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України (в редакції, чинній на момент надіслання ППР) податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже надіслання у розумінні вказаних норми передбачає направлення адресатові (платникові) кореспонденції з повідомленням про вручення. Тобто для факту надіслання достатньою є передача податковим органом відповідного виду поштової кореспонденції на пошту.

Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі Правила № 270).

Пунктом 99 Правил №270 передбачено, що рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою Судова повістка рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абз. 4 п. 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Так, відповідно до пункту 106 Правил № 270, під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв`язку на підставі пред`явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище. На бланку повідомлення про вручення поштового відправлення з позначкою вручити особисто, внутрішнього рекомендованого листа з позначкою судова повістка одержувач розписується та зазначає прізвище.

Напис про одержання поштового відправлення, в якому зазначене його прізвище, зроблений працівником поштового зв`язку та є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом.

При цьому, системний аналіз наведених вище правових норм дає підстави вважати, що приписи ПК України не передбачають умови та обов`язку контролюючого органу слідкувати за правильністю та належністю вручення платнику податків поштового відправлення.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм ПК України, суд вважає, що оскільки податкові повідомлення-рішення є чинними, не скасовані, сплата податкових зобов`язань не відбулася, тому сума визначеного грошового зобов`язання набула статусу узгоджених зобов`язань, відповідно, у випадку недотримання платником податків приписів закону та невиконання обов`язку інформувати податковий орган про зміну своїх персональних даних, має нести ризик настання негативних наслідків такої поведінки.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з пунктом 95.2. статті 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, оскільки за відповідачем рахується податковий борг щодо наявності та розміру якого останнім не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки позивачем не надано доказів понесення судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 6, 9, 72-76, 126, 139, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_2 ) - в рахунок погашення податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 149 215 (сто сорок дев`ять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 52 копійки.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Я.В. Горобцова

Горобцова Я.В.