Справа № 580/6755/23
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/6755/23 Головуючий у 1 інстанції: Гайдаш В.А.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Вівдиченко Т.Р.

Суддів Аліменка В.О.

Ключковича В.Ю.

За участю секретаря Заміхановської Д.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у справі за поданням Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови у перерахунку з 18.02.2022 щомісячного довічно грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.06.2023 №04-16/11/2023, виданої Черкаським апеляційним судом. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.06.2023 №04-16/11/2023, виданої Черкаським апеляційним судом, починаючи з 18.02.2022, та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 листопада 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області залишено без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року - без змін (головуючий суддя Мєзєнцев Є.І.).

20 листопада 2023 року Черкаським окружним адміністративним судом видано позивачу виконавчий лист №580/6755/23.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Белікова А.В. від 04 грудня 2023 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

До Черкаського окружного адміністративного суду від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло подання (заява) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23, у якому просить змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа шляхом винесення рішення про стягнення з відповідача на користь позивача коштів у сумі 456636,53 грн.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року у задоволенні подання відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23 - відмовлено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання рішення -задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

13 березня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Так, відмовляючи у задоволенні подання (заяви) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23, суд першої інстанції виходив з того, що фактична невиплата нарахованих стягувачу коштів за рішенням суду зумовлена тим, що виділені бюджетні кошти на виконання судових рішень, боржником в яких є Пенсійний фонд України, спрямовуються на безумовне виконання таких рішень у порядку черговості прийняття.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що виплата нарахованої доплати за рішенням суду у справі №580/6755/23 буде здійснюватись у межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Водночас, апелянт зазначає, що предметом при розгляді заяви не є підстави для накладення штрафу на керівника управління, тому суд першої інстанції вийшов за предмет дослідження та встановлення обставин, які не встановлюються при розгляді поданої заяви.

Апелянт вказує, що наявні всі підстави, передбачені статтею 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», для задоволення заяви державного виконавця та зміни способу і порядку виконання рішення суду. Вважає необґрунтованим посилання боржника, на відсутність коштів, як на підставу невиконання рішення суду.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Положеннями частини 1 статті 378 КАС України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Приписами частини 3 статті 378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Колегія суддів зазначає, що наведена норма КАС України не містить конкретного переліку обставин для зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим. При цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 17 січня 2019 року у справі №2270/14181/11.

Слід наголосити на тому, що зміна способу і порядку виконання судового рішення можлива лише тоді, коли зміст та суть даного рішення залишатимуться незмінними.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 64% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 05.06.2023 №04-16/11/2023, виданої Черкаським апеляційним судом, починаючи з 18.02.2022, та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами.

Згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 28.12.2023 №2300-0901-5/88047, на виконання зазначеного рішення суду, Головним управлінням проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та нараховано суму доплати в розмірі 456 636,53 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Також, у даному листі Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зазначило, що заборгованість з пенсійних виплат за рішеннями суду, яка виникла у 2020 - 2023 роках, значно перевищила видатки, передбачені бюджетом Головного управління на її погашення. Виділення коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду проводиться в межах, передбачених на цю мету асигнувань у бюджеті Пенсійного фонду України з урахуванням черговості їх виконання. Враховуючи вищезазначене, виплата нарахованої доплати буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Отже, з вищевказаного вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №580/6755/23, проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та нараховано суму доплати в розмірі 456 636,53 грн, яка включена до Реєстру судових рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Колегія суддів зазначає, що зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії та виплатити різницю між нарахованими та фактично отриманими сумами і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.

Так, резолютивна частина рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року у справі №580/6755/23 має зобов`язальний характер, однак, судом першої інстанції при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманні позивачу.

Слід зазначити, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Порядок виконання судового рішення означає визначену у рішенні суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним/приватним виконавцем, спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі об`єктивної (безумовної) неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений судом.

Так, у постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».

Подібний висновок, також, було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Беручи до уваги викладене, оскільки, у даній справі встановлено способом відновлення порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, колегія суддів доходить висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просив державний виконавець, адже запропонований ним спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення суду у справі № 580/6755/23.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, що викладена в постанові від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18.

При цьому, слід зазначити, що грошові кошти у вигляді заборгованості по щомісячному довічному грошовому утриманні судді у відставці, які належать стягувачу, не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас, стягнення з суб`єкта владних повноважень (територіального органу Пенсійного фонду України) коштів, які знаходяться на його рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Враховуючи вищезазначене, подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23 задоволенню не підлягає.

Разом з тим, апелянт наголошує на тому, що судом першої інстанції було порушено порядок розгляду вищевказаного подання, оскільки, такий розгляд мав бути здійснений у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

З даного приводу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статі 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, розгляд заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення повинен відбуватися у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника.

Разом з тим, відповідно до ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року, заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23 призначено до розгляду по суті на 01 лютого 2024 року без виклику стягувача та боржника.

Верховний Суд неодноразово в свої постановах зауважував, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення.

Отже, суд першої інстанції, в порушення вимог частини 2 статті 378 КАС України, призначив подання про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду до розгляду без виклику стягувача та боржника.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

В силу вимог пункту 3 частини 3 статті 317 КАС України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Враховуючи вищезазначене, розгляд судом першої інстанції подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23 без повідомленням стягувача та боржника є порушення норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування оскаржуваної ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року.

Водночас, за наслідками розгляду подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у його задоволенні.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, 242, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 378 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року скасувати та прийняти нове рішення.

У задоволенні подання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду в адміністративній справі №580/6755/23 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Вівдиченко Т.Р.

Судді Аліменко В.О.

Ключкович В.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 21.03.2024 р.