Справа № 420/18361/23
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/18361/23

Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В..

Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 31.10.2023р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Єщенка О.В., Яковлєва О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19.07.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій щодо призначення їй пенсії по втрати годувальника у заниженому розмірі згідно довідки грошового забезпечення №19/414 від 01.08.2017р. в сумі 4014грн.; зобов`язання призначити їй з 01.06.2023р. пенсію по втраті годувальника у розмірі 30% від розміру грошового забезпечення згідно довідки №33/42-П-27о/п від 14.05.2021р. з урахуванням вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015р.; №713 від 14.07.2021р.; №849 від 16.09.2020р.; №1381 від 28.12.2011р.; №168 від 24.02.2023р. та інших доплат та виплат діючих станом на 12.05.2023р., а саме: основний розмір пенсії 30% - 22716,77грн.; доплата згідно Постанови №713 від 14.07.2023р. - 2000грн.; доплата згідно Постанови №1381 від 28.12.2011р. «Діти війни» - 7% від прожиткового мінімуму особі яка втратили працездатність - 146,51грн., доплата згідно Постанови №849 від 16.09.2020р. - 570 грн., доплата коефіцієнт збільшення на 2023 рік згідно Постанови №168 від 24.02.2023р. - 5010,35 грн., всього - 30443,63грн.; стягнення боргу несплаченої пенсії з 01.06.2023р. по 31.08.2023р. в сумі - 71379,60грн.; зобов`язання у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нарахувати та сплатити компенсацію втрати доходу на суму боргу з 01.06.2023р. по 31.08.2023р.

В обґрунтування позову заначено, що позивач має право на призначення з 01.06.2023р. пенсії по втрати годувальника згідно довідки грошового забезпечення №33/42-П-27о/п від 14.05.2021р. військового пенсіонера померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.10.2023р. позов задоволений частково; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника при її призначенні згідно довідки про розмір грошового забезпечення №19/414 від 01.08.2017р.; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 по втраті годувальника ОСОБА_2 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» про розмір грошового забезпечення № 33/42-П-27о/п від 14.05.2021р. з урахуванням виплачених сум; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що позивач має право на призначення пенсії по втраті годувальника з урахуванням рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 05.08.2021р. у справі №540/2581/21, на підставі якого померлому ОСОБА_2 перераховано розмір пенсії у відповідності до довідки про розмір грошового забезпечення державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» №33/42-П-27о/п від 14.05.2021р.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов до висновку про безпідставність та передчасність позовних вимог щодо визначення складових пенсії, стягнення боргу пенсії та компенсації втрати доходу.

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022р. у справі №420/18361/23, (набрало законної сили 02.11.2022р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.12.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» №33/42-П-27о/п від 14.05.2021р. виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, згідно з якою посадовий оклад «начальника Головного управління апарату головних управлінь Національної поліції (1 групи областей)» 5400грн., окладу за військове (спеціальне) звання 2800грн., надбавки за стаж служби в поліції 50% - 4100грн., надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції 100% - 12300грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 20% - 1080грн., премії 101,08% - 25957,34 грн., всього 51637,34 грн. без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер., про що 12.05.2023р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №5038. /т.1 а.с.112/

01.06.2023р. ОСОБА_1 призначено пенсію в разі втрати годувальника померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 30% грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як вбачається з розрахунку пенсії ОСОБА_2 по втраті годувальника, загальна сума призначеної пенсії становить 6650,43грн. та складається з основного розміру пенсії 4014грн., з урахуванням доплати на 1 утриманця 6014грн.; щомісячної доплати відповідно до Постанови №713 від 14.07.2021р. (від суми ОСНП 4014; кількість утриманців: 1) 2000грн.; діти війни (з 01 по 30) дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - 66.43грн.; компенсаційна виплата (ПКМУ № 849 п.3) з 01.03.2022р. (з 01 по 30) 570грн. /т.1 а.с.103-104/

При цьому, як стверджує позивач та не заперечується відповідачами, основний розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено виходячи з грошового забезпечення, зазначеного у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_2 від 01.08.2017р. №19/414, в якій враховано такі види грошового забезпечення як посадовий оклад, оклад за військовим званням (генерал-лейтенант міліції), надбавка за стаж служби (50%) та надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%).

Вважаючи протиправними дії пенсійного органу щодо призначення їй пенсії по втрати годувальника у заниженому розмірі згідно довідки про грошове забезпечення №19/414 від 01.08.2017р. в сумі 4014грн., позивач звернулася до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, та деяких інших осіб, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. № 2262-ХІІ (надалі - Закон України №2262-ХІІ), згідно якого держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до преамбули даного Закону, Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

За змістом ст.29 Закону України №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються, якщо годувальник помер у період проходження служби або не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби чи пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних у період проходження служби, а сім`ям пенсіонерів з числа цих військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - якщо годувальник помер у період одержання пенсії або не пізніше 5 років після припинення її виплати. При цьому сім`ї військовослужбовців, які пропали безвісти в період бойових дій, прирівнюються до сімей загиблих на фронті.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України №2262-ХІІ встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Пенсії в разі втрати годувальника призначаються в таких розмірах, зокрема, сім`ям військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які померли внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби, - 30 процентів заробітку годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї (п. «б» ч.1 ст.36 Закону України №2262-ХІІ).

Згідно із ст.37 Закону України №2262-ХІІ, пенсії в разі втрати годувальника, які призначаються членам сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, не можуть бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Із викладеного слідує, що Законом України №2262-ХІІ чітко врегульований розмір пенсії в разі втрати годувальника, а саме 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї. При цьому закріплено, що такий розмір не може бути нижче двох визначених законом розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.05.2022р. у справі №420/18361/23, (набрало законної сили 02.11.2022р.) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.12.2019р. перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» №33/42-П-27о/п від 14.05.2021р. виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, згідно з якою посадовий оклад «начальника Головного управління апарату головних управлінь Національної поліції (1 групи областей)» 5400грн., окладу за військове (спеціальне) звання 2800грн., надбавки за стаж служби в поліції 50% - 4100грн., надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції 100% - 12300грн., надбавки за службу в умовах режимних обмежень 20% - 1080грн., премії 101,08% - 25957,34 грн., всього 51637,34 грн. без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат.

Разом з тим, з 01.06.2023р. позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника, виходячи із іншого грошового забезпечення годувальника, ніж зазначено у довідці Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 14.05.2021р. №33/42-П-27о/п.

Таким чином, пенсійним органом призначено позивачу пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_2 виходячи з грошового забезпечення, що не відповідає грошовому забезпеченню померлого годувальника, тобто, в супереч вимогам ст.30 Закону України №2262-ХІІ.

При цьому, згідно довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 14.05.2021р. №33/42-П-27о/п про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , станом на листопад 2019р. у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», грошове забезпечення складало 51637,30грн. /т.2 а.с.88/

Отже, ОСОБА_2 має бути призначена пенсії в разі втрати годувальника у розмірі 30 відсотків заробітної плати загиблого (померлого) годувальника ОСОБА_2 , визначеної довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Херсонській області» від 14.05.2021р. №33/42-П-27о/п.

Приписами статті 117 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023р. №168 «Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш уразливих верств населення у 2023 році» (надалі - Постанова №168) установлено, що з 01.03.2023р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Установлено, що з 01.03.2023р. розміри пенсій, призначених відповідно до ст.ст.13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених п.10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Підвищення пенсії, передбачене абзацом першим цього пункту, встановлюється додатково до щомісячної доплати до пенсії, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021р. №713 »Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб». Підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений п.1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31.12.2022 р. відповідно до Закону України »Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом. Підвищення пенсії, передбачене цим пунктом, враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до ч.4 ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Установлено, що з 01.01.2023р. розміри пенсій, передбачені абз.абз. 2 і 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений п.1 цієї постанови.

Отже, право на підвищення пенсії, передбачене п.1 Постанови №168, мають право пенсіонери за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у яких право на призначення пенсії виникло до 31.12.2022р. включно.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що 12.05.2023р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) складено відповідний актовий запис №5038. /т.1 а.с.112/

Тобто, право ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виникло після 31.12.2022р., а тому вона не має права підвищення пенсії, передбачене п.1 Постанови №168.

В свою чергу, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні позовної вимоги в частині призначення пенсії з урахуванням доплати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2023р. №713 - 2000 грн., доплати згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011р. №1381 «Діти війни» - 146,51 грн., доплати згідно постанови Кабінету Міністрів України №849 від 16.09.2020р. - 570 грн., оскільки, з матеріалів справи вбачається, що пенсія обчислюється з урахуванням зазначених доплат.

Також, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення боргу з пенсії позивача в сумі 71379,60 грн. за період з 01.06.2023р. по 31.08.2023р., оскільки стягненою може бути лише нарахована та не виплачена сума пенсії.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання у відповідності до вимог ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» нарахувати та сплатити компенсацію втрат доходу на суму боргу з 01.06.2023р. по 31.08.2023р., колегія суддів приходить до наступного.

Статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Правове регулювання порядку нарахування та виплати громадянам компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати врегульовано Законом України від 19.10.2000р. №2050-ІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (надалі - Закон України №2050-ІІІ).

Відповідно до ст.1 Закону України №2050-ІІІ, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом (абз.1 ч.2 Закону України №2050-ІІІ).

Статтею 3 Закону № 2050-ІІІ встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст.4 Закону України №2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Аналогічні вимоги містяться в Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. №159.

Таким чином, підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Враховуючи те, що заборгованість з пенсії ОСОБА_1 за період з 01.06.2023р. по 31.08.2023р. буде визначена пенсійним органом за наслідками виконання судового рішення у даній справі, вказана позовна вимога є передчасною.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що суд першої при вирішенні справи вірно застосував норми матеріального закону, а тому за правилами ст.316 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.В. Єщенко О.В. Яковлєв