Справа № 727/13907/23
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого-судді: Танасійчук Н.М.

за участю секретаря: Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернівці за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним вище адміністративним позовом.

Посилалася на те, що постановою в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1106250 від 11.12.2023 року її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Із зазначеною постановою позивачка не погоджується та вважає, що постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за вказане порушення є безпідставною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, оскільки вона не порушувала Правила дорожнього руху України.

Позов обґрунтований тим, що вона працює головним спеціалістом - інспектором з паркування інспекції з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради.

Згідно п.2.1.9 її посадової інструкції, до завдань та обов`язків, входить здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України, Правил паркування транспортних засобів та інших нормативно-правових актів, що регулюють сферу паркування транспортних засобів, притягнення винних осіб до відповідальності за порушення законодавства України у сфері паркування в межах територіальної громади міста Чернівці за ч.ч.1, 3 ст.122 КУпАП.

11.12.2023 року вона перебувала на роботі, здійснював обхід вулиць міста Чернівці разом із інспектором з паркування ОСОБА_2 на предмет порушень ПДР в частині зупинки та стоянки транспортних засобів.

На перехресті вулиць Горького Максима - Заньковецької Марії площі Філармонії, 6 в м.Чернівці ними було виявлено транспортний засіб марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснив зупинку менше як 10 метрів від перехрестя, а саме 1 м. 11см. від перехрестя.

У подальшому, ОСОБА_2 відповідно до КУпАП, здійснювалися заходи фіксації виявленого правопорушення та пояснював позивачу як необхідно здійснювати фіксацію виявленого правопорушення.

Під час виконання своїх посадових обов`язків по забезпеченню безпеки дорожнього руху в м.Чернівці, а саме фіксування факту адміністративного правопорушення та замірів відстані, до них підійшли працівники поліції та повідомили, що вона та її напарник порушили ПДР, а саме здійснили зупинку на проїзній частині дороги, чим порушили п.4.14ґ ПДР.

Позивач повідомила працівників поліції про те, що є інспектором з паркування та здійснює фіксацію виявленого правопорушення ПДР, у зв`язку із чим не могла здійснити зазначене правопорушення.

Однак, працівниками поліції вказані пояснення до уваги не були взяті та складено відносно неї постанову про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.127 КУпАП.

Просила визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №1106250 від 11.12.2023 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КпАП України та стягнути понесені судові витрати у справі.

Ухвалою суду від 13.02.2024 року справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом осіб.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що 11.12.2023 року інспектором УПП в Чернівецькій області ДПП була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1106250, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 11.12.2023 року о 13 год. 05 хв. на площі Філармонії, 7 у м.Чернівці пішохід ОСОБА_1 зупинилася на проїзній частині, що не було пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху, чим порушила вимоги п.4.14 ґ ПДР України.

Зазначив, що на відео з місця події зафіксовано факт порушення ОСОБА_1 ПДР України, а саме неодноразове затримання та зупинки на проїзній частині о 00:00:13 хв., 00:00:42 хв., 00:24:44 хв.

Також, вказав, що жоден з пунктів посадової інструкції ОСОБА_1 не дозволяє відступити від дотримання Правил дорожнього руху України.

Позивач у судове засідання не з`явилась, спрямувала на адресу суду клопотання в якому позов підтримує, просив його задовольнити, а справу слухати у її відсутності.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Чернівецькій області в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи, через канцелярію суду подано відзив на адміністративний позов. У відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст.5 КАС України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1, 2 ст.6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.2 ст.286 КпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 245 КпАП України встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КпАП України закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Як було встановлено судом, постановою серії ЕНА №1106250 від 11.12.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КпАП України. Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 11.12.2023 року о 13 год. 05 хв. в м.Чернівці по площі Філармонії, 7 зупинилась на проїзній частині, що не було пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху, чим порушила п.4.14ґ ПДР зупинка і стоянка пішохода на проїзній частині (а.с.2).

Частиною 1 ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частина 1 ст.127 КУпАП передбачає відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Пунктом 4.14 підпунктом «ґ» Правил дорожнього руху України визначено, що пішоходам забороняється затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Пішохід особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами та не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне (п.1.10 ПДР України).

Як вбачається з копії посвідчення №4766 Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 працює головним спеціалістом інспектором з паркування інспекції з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм міської ради (а.с.29).

Згідно довідки Управління порядку та контролю за благоустроєм ЧМР №13/01-17/3056 від 21.12.2023 року, 11.12.2023 року інспектор з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм ЧМР ОСОБА_1 в робочий час перебувала на площі Філармонії та здійснювала свої функціональні обов`язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, згідно посадової інструкції (а.с.28).

Згідно ст. 251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до частини першої статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку.

Так, на підтвердження порушення ОСОБА_1 правил ПДР відповідачем було надано диск, на якому наявні відеозаписи. На відеозаписі з відео реєстратора службового автомобіля зафіксовано, як ОСОБА_1 із напарником перебувають біля автомобіля на проїзній частині.

На відео з бодікамер поліцейських зафіксовано, як поліцейський підійшов до ОСОБА_1 та повідомив, що вона перебуває на проїзній частині, чим порушує ПДР України. У подальшому, ОСОБА_1 повідомила поліцейських про те, що працює головним спеціалістом - інспектором з паркування інспекції з паркування управління порядку та контролю за благоустроєм Чернівецької міської ради та виконує свої посадові обов`язки. Після чого, пред`явив працівникам поліції відповідне посвідчення.

При цьому, позивач у позовній заяві вказала, що в той день перебувала на роботі, що підтверджується довідкою Управління порядку та контролю за благоустроєм ЧМР №13/01-17/3056 від 21.12.2023 року.

Окрім того, судом встановлено, що позивач здійснювала фіксацію порушення паркування транспортного засобу марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно до норм КУпАП, що було зафіксовано також на відеозаписі з бодікамер поліцейських.

Відповідно до примітки ст.14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до положень статті 14-2 КУпАП, інспектором з паркування ОСОБА_1 було виявлено порушення, щодо паркування автомобіля марки «Volkswagen Golf» д.н.з. НОМЕР_1 та було здійснено фото фіксацію обставин порушення правил стоянки в режимі фотозйомки, шляхом створення зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, на яких зафіксовано: 1) дату порушення 11.12.2023 року; 2) місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: вулиця Горького Максима - Заньковецької Марії площі Філармонії, 6 в м.Чернівці; 3) час вчинення порушення: 10 год. 48 хв. (а.с.7-9); 4) заміри зупинки автомобіля до перехрестя (а.с.10).

Тобто ОСОБА_1 11.12.2023 року перебувала на роботі, виконувала покладені на неї обов`язки та не була пішоходом, та не порушувала вимоги п.4.14ґ ПДР України, а була уповноваженою особою, яка здійснювала фіксацію правопорушення згідно норм ст.14-2 КУпАП.

Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КпАП України, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 констатовано, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові ВС/КАС від 08.07.2020 у справі N 463/1352/16-а, де вказано, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Пунктом 3 ч. 3ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, позов ОСОБА_1 про скасування постанови серії ЕНА №1106250 від 11.12.2023 року у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються з судового збору.

Керуючись ч. 1 ст.6, 245-247, 251, 258, 283, 287, 289 КпАП України , ст.2, 8, 9, 72-77, 78, 139, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №1106250 від 11.12.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення ч.1 ст.127 КпАП України, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, що розташоване в м.Чернівці, вул.Заводська, 22, на користь ОСОБА_1 , яка проживає у АДРЕСА_1 , судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Танасійчук Н.М.