Справа № 120/2460/24
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

18 березня 2024 р. Справа № 120/2460/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши в письмовому провадженні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в:

29.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказав, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №344 від 29.11.2023 року його виключено зі списків особового складу частини, з 30.11.2023 року - з усіх видів забезпечення.

Разом з тим, на думку позивача, відповідачем допущено протиправну бездіяльність, оскільки не проведено повного розрахунку по грошовому забезпеченню, зокрема щодо невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року, з 01.03.2022 року по 31.03.2022 року, 01.04.2022 року по 20.04.2022 року, з 03.05.2022 року по 31.05.2022 року, з 01.06.2022 по 24.06.2022 року, 30.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 04.09.2022 року по 23.09.2022 року, з 04.10.2022 року по 31.10.2022 року, з 01.11.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 04.12.2022 року, з 06.12.2022 року по 31.12.2022 року, з 01.01.2023 року по 22.01.2023 року.

Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 05.03.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

07.03.2024 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Обґрунтовуючи подану заяву вказав, що у межах спірних правовідносин перебіг встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду із позовними вимогами почався під час дії карантину (до 30.06.2023 року), а тому строк звернення до суду обчислюється з наступного дня після закінчення карантину - з 01.07.2023 року.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 28.02.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного статтею 233 КЗпП України, просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

11.03.2024 року відповідачем подано заперечення на заяву про залишення позовної заяви без розгляду, в яких останній вказав, що лише з листа військової частини НОМЕР_1 від 28.01.2024 року, до якого було додано, в тому числі, копії карток особового рахунку позивача, йому стало відомо про порушення його прав та законних інтересів, оскільки до вказаного листа було додано документ, який містить письмову інформацію про грошові суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Визначаючись щодо поданого клопотання представника відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В свою чергу, частиною 2 статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що шестимісячний строк звернення до суду в адміністративному судочинстві є загальним і застосовується, якщо інше не встановлено цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 статті 122 КАС України обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною 5 статті 122 КАС України.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, які регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати (грошового забезпечення) у разі порушення законодавства про оплату праці.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом розгляду даної справи є дії відповідача, які полягають у не проведенні повного розрахунку по грошовому забезпеченню, зокрема щодо невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за період з 24.02.2022 року по 20.04.2022 року, з 03.05.2022 року по 24.06.2022 року, 30.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 31.07.2022 року, з 01.08.2022 року по 31.08.2022 року, з 04.09.2022 року по 23.09.2022 року, з 04.10.2022 року по 30.11.2022 року, з 01.12.2022 року по 04.12.2022 року, з 06.12.2022 року по 22.01.2023 року.

Згідно з частиною 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022 року) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

19.07.2022 року набрав чинності Закон України від 01.07.2022 року №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" (далі - Закон №2352-ІХ), згідно з яким, частина перша і друга статті 233 КЗпП України діють у новій редакції. Зокрема, відповідно до статті 233 КЗпП України в редакції Закону №2352-ІХ працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

На момент звернення до суду із цим позовом частиною 2 статті 233 КЗпП України у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Згідно з частиною 1 статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Пунктом 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, визначено, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Тобто, виключення зі списків особового складу військовослужбовця, звільненого з військової служби, можливе за умови здачі посади та проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню. При цьому, виключення військовослужбовця зі списків особового складу до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

З наведеного слідує, що до видання наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини їй виплачується все належне грошове, продовольче та речове забезпечення та, у разі не виплати одного з видів забезпечення, інформація про що має бути відображена у наказі про виключення зі списків особового складу військової частини та безпосередньо відома позивачу.

Судом з`ясовано, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №344 від 29.11.2023 року позивача виключено зі списків особового складу частини, з 30.11.2023 року - з усіх видів забезпечення.

Таким чином, тримісячний строк звернення позивача до суду із позовом про виплату належних сум грошового забезпечення, зокрема щодо невиплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., право на яку передбачено пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", розпочався 01.12.2023 року і сплив 01.03.2024 року, натомість до суду позивач звернувся 29.02.2024 року, тобто в межах строку, визначеного статтею 233 КЗпП України.

Враховуючи викладене, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду задоволенню не підлягає.

Дата постановлення ухвали обумовлена перебуванням головуючого судді Дончика В.В. 11.03.2024 року у відрядженні та з 12.03.2024 року по 15.03.2024 року у відпустці.

Керуючись ст.ст. 122, 240, 248, 256 КАС України, -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Дончик Віталій Володимирович