Справа № 160/19279/23
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2024 року м. Дніпросправа № 160/19279/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Щербака А.А., Баранник Н.П.,

за участю секретаря судового засідання: Тарантюк А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року (суддя 1-ї інстанції Кучугурна Н.В.) в адміністративній справі №160/19279/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа: Головне управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення,-

ВСТАНОВИВ:

01.08.2023 позивач, через представника, звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 458 о/с від 14.07.2023 в частині переведення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 4 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 грошове забезпечення, яке є різницею за час виконання роботи на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Бахмутського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькі області з 14 липня 2022 року по день фактичного поновлення на посаді;

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю оскарженого наказу відповідача, яким позивача переміщено в порядку пункту 2 частини першої статті 65 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII Про Національну поліцію в іншу місцевість без отримання на це відповідної згоди, що є свою чергу є прямим порушенням гарантій трудового законодавства.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем на вказане рішення суду подана апеляційна скарга, в якій зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, та просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального права, а саме щодо застосування норми законодавства стосовно переміщення. Також судом не застосовано норми Закону України «Про державну службу», а також не враховані правові позиції Верховного Суду з аналогічних правовідносин.

Представник позивача направив суду додаткові пояснення, в яких вказує на необхідність застосування до даних правовідносин норм КЗпП України.

Відповідачем та третьою особою подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких просять відмовити у її задоволенні.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про день, час та місце розгляду справи.

Представник позивача у додаткових пояснення суду апеляційної інстанції повідомив про розгляд справи за відсутністю позивача та представника.

Розгляд справи здійснено з урахуванням приписів ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, та відзиву, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач до 17.07.2023 проходив службу в органах поліції у званні старшого лейтенанта поліції та обіймав посаду старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції ВП №4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

17.07.2023 начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області був виданий наказ №298 о/с, яким, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію, призначено до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, зокрема, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , який прибув із Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області оперуповноваженим відділу кримінальної поліції Бахмутського районного відділу поліції з 17 липня 2023 року.

Підставою для видачі цього наказу став, у тому числі наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 14.07.2023 №458 о/с.

Наказ №458 о/с По особовому складу був виданий 14.07.2023 начальником Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області. Цим наказом, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року, з-поміж інших, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції.

Позивач не погоджується з цим наказом, уважає його протиправним, тому і звернувся з цим позовом до суду.

Вважаючи наказ відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що такий прийнято в межах повноважень та у спосіб визначений законодавством.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядаючи рішення суду першої інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Спірним у справі є наказ про переміщення позивача без його згоди та без врахування інших норм законодавства.

Правове регулювання проходження служби в поліції здійснюється Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580)

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580).

Згідно до приписів статті 65 Закону №580, переміщення поліцейських здійснюється: 1) на вищу посаду - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади: для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби; за ініціативою поліцейського; у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації; у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби); за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону; 3) на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський: у зв`язку зі скороченням штатів або реорганізацією в разі неможливості призначення на рівнозначну посаду; за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії; через службову невідповідність - на підставі висновку атестації з урахуванням професійних і особистих якостей; за ініціативою поліцейського; як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри, відповідно до статті 87 цього Закону; 4) у зв`язку із зарахуванням на денну форму навчання за державним замовленням, у тому числі до магістратури, ад`юнктури та докторантури закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, а також у разі призначення на посаду після закінчення навчання.

Відповідно до ч. 7 ст. 65 закону №580, переведення є формою переміщення поліцейських, яке здійснюється у разі, якщо звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних керівників.

Переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення. Поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади. (ч. 8 ст. 65 Закону №580)

Отже норма статті 65 Закону №580, в редакції на час виникнення правовідносин, передбачає лише один випадок наявності згоди поліцейського на переміщення - переміщення за ініціативою поліцейського.

Проте згода поліцейського є необхідною також при переміщенні його по службі у зв`язку зі скороченням штатів ч. 2 ст. 68 Закону №580, проте це не стосується правовідносин, що склалися.

В усіх інших випадках підставою переміщення визначено певні обставини або рішення певних органів, настання (прийняття) яких не залежать від волі поліцейського, в тому числі переміщення для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби.

Як свідчать встановлені обставини справи, до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшов лист Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12.07.2023 № 1743/01/12-2023, у якому зазначено, що у період воєнного стану в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області виник некомплект вакантних посад поліцейських, який складає 1475 одиниць (32,7%), зокрема в підрозділах превентивної діяльності 422 одиниці (35,7 %), слідства - 186 одиниць (28,8%) та кримінальної поліції - 254 одиниці (23,7%), цим самим збільшуючи навантаження на поліцейських майже на третину, що дається в знаки при забезпеченні виконання ними своїх службових обов`язків. З початку контрнаступальних дій сил оборони України, поступово звільняється тимчасово окупована територія Донецької області, а тому з метою максимального та ефективного забезпечення виконання повноважень поліції, здійснення заходів правового режиму воєнного стану на території Донецької області, у тому числі на деокупованих територіях, захисту суверенітету і територіальної цілісності України виникає нагальна потреба в додатковому залучені поліцейських для виконання відповідних завдань та комплектуванні вакантних посад, у зв`язку з чим Головне управління Національної поліції в Донецькій області просило розглянути питання щодо переведення для подальшого проходження служби підпорядкованих Головному управлінню Національної поліції в Дніпропетровській області поліцейських в їх розпорядження у кількості, що дозволить зменшити зазначений вище загальний некомплект органу поліції хоча б на 5 %.

На виконання листа було складено рапорт та доповідна записка. (а.с. 107-109)

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області №458 о/с від 14.07.2023, відповідно до частин 1, 7 та 8 статті 65 Закону України Про Національну поліцію переведено для подальшого проходження служби до Головного управління Національної поліції в Донецькій області, з 17 липня 2023 року, з-поміж інших, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнивши з посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції №4 Криворізького районного управління поліції.

Отже, зазначене свідчить, що переведення позивача відбулося за ініціативою керівників органів поліції з метою забезпечення більш ефективної служби, задля інтересів служби.

Вказана підстава згоди ініціативи поліцейського не потребує.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який діє і до тепер.

Згідно ч.8 статті 65 Закону №580 переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Вказану частину доповнено абзацом другим згідно із Законом України від 15.03.2022 № 2123-IX "Про внесення змін до законів України "Про Національну поліцію" та "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану", яка передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці. В той же час, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію".

У рішенні від 07.05.2002 № 8-рп/2002 (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) Конституційний Суд України зазначив, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми Кодексу Законів про працю України, у якому визначені основні трудові права працівників.

Відповідно, трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні питання або коли про це йдеться у спеціальному законі.

В даному випадку, як було зазначено вище, частину восьму статті 65 Закону України "Про Національну поліцію" було доповнено абзацом другим, який передбачає, що поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади.

Крім того слід зазначити, що згідно статті 3 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" у період дії воєнного стану роботодавець має право перевести працівника на іншу роботу, не обумовлену трудовим договором, без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), якщо така робота не протипоказана працівникові за станом здоров`я, лише для відвернення або ліквідації наслідків бойових дій, а також інших обставин, що ставлять або можуть становити загрозу життю чи нормальним життєвим умовам людей, з оплатою праці за виконану роботу не нижче середньої заробітної плати за попередньою роботою. У період дії воєнного стану норми частини третьої статті 32 Кодексу законів про працю України та інших законів України щодо повідомлення працівника про зміну істотних умов праці не застосовуються.

Оскільки порядок переміщення поліцейських по службі, врегульовано спеціальним Законом України "Про Національну поліцію", а згідно Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" переведення працівника на іншу роботу можливе без його згоди (крім переведення на роботу в іншу місцевість, на території якої тривають активні бойові дії), до спірних правовідносин положення Кодексу законів про працю України застосуванню не підлягають.

Враховуючи наведені норми законодавства та доводи скаржника про протиправність оскаржуваного наказу про переміщення позивача з підстави ненадання останнім згоди на таке переміщення, не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Доводи скаржника про незастосування до даних правовідносин приписів Закону України «Про державну службу» та КЗпП України, є помилковими та відхиляється судом.

Враховуючи наведені норми законодавства та встановлені обставини справи, доводи скаржника про протиправність оскаржуваного наказу про переміщення позивача, не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.

Щодо доводів позивача про рівнозначність посад, колегія суддів зазначає наступне.

Так оскарженим наказом позивача переведено позивача для подальшого проходження служби у ГУ НП в Донецькій області. Наказ начальника Головного управління Національної поліції в Донецькій області №298 о/с, яким призначено позивача на певну посаду, не є предметом оскарження, а отже доводи позивача з цього питання є виходом за межі предмету позову.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Отже, інші доводи апеляційної скарги не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Розподіл судових витрат відповідно до приписів ст. 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 229, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року в адміністративній справі №160/19279/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 березня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник