Справа № 466/11223/23
Суддя: Білінська Г. Б.
Дата ухвалення: 2024-02-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/466/18/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бачинський Остап Михайлович, до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , Інспектор з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дружицький Олег Тарасович, Інспектор з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Гренюх Роман Ігорович про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

25 жовтня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Бачинський Остап Михайлович, звернувся в суд з адміністративним позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , Інспектор з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дружицький Олег Тарасович, Інспектор з паркування Управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Гренюх Роман Ігорович про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень та відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 17.10.2023 року ОСОБА_1 (належний користувач) приїхавши в центральну частину міста Львова по справах на транспортному засобі чоловіка ОСОБА_2 Honda Clarity номерний знак НОМЕР_1 , попередньо переконавшись, що відсутній знак, що забороняє стоянку/зупинку транспортного засобу (передбачений п.33 Знаку 3.34 ПДР) здійснила парковку на АДРЕСА_1 .

Більше того, Позивачка підійшла до воріт Шляхово-ремонтного підприємства Галицького району, що знаходиться за адресою м.Львів, вул.Льва, 4, та запитала, чи не заважатиме «її авто» виїзду спеціальних транспортних засобів із воріт даного товариства, на що їй ствердно відповіли, що «ні, не заважатиме».

Також, позивачка зачекала 5 хв. і переконалася, як у ворота хово-ремонтного підприємства Галицького району, без жодних труднощів заїхав транспортний засіб «Газель».

Разом із тим, повернувшись до місця парковки авто, Позивачка не побачила такого і зателефонувала в поліцію, де їй уже повідомили, що транспортний засіб Honda Clarity номерний знак НОМЕР_1 евакуйований на спец. майданчик за адресою м.Львів, вул.Кривоноса, 6.

Прибувши за вказаною адресою (м.Львів, вул.Кривоноса, 6), працівники спец. майданчику повідомили ОСОБА_1 , що для отримання Позивачкою транспортного засобу їй необхідно сплатити штраф у загальному розмірі 3191 грн. 60 коп., з яких: 2607,60 грн. оплата за транспортування авто Honda Clarity номерний знак НОМЕР_1 , 144,00 грн. оплата за зберігання транспортного засобу, 340,00 грн. оплата адміністративного штрафу згідно повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28 м. Львів, 100,00 грн. - комісія банку за прийняття платежів, що Позивачка і зробила.

З повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28 м. Львів, вбачається що, інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дружицьким Олегом Тарасовичем в режимі фото/відео зйомки безпідставно зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Honda Clarity ВС1319РВ, 2023.10.17 12:02:28, м. Львів, перехрестя вулиць Мукачівська - Льва, Зупинка на перехрестях, відповідальність за яке передбачена КУпАП ст.122. ч.3, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху.

У повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28, зазначено, що у відношенні власника (належного користувача) транспортного засобу буде винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680.0 гривень, без евакуації /з евакуацією.

Також зазначено, що Фото/відеоматеріали транспортного засобу в момент вчинення правопорушення, розміщено на офіційному Веб-сайті: http://inspector.lviv.ua. Ідентифікатором для доступу до зображень транспортного засобу є державний номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 . Технічний засіб, яким здійснено фото/відеофіксацію: Програмно-апаратний комплекс Інспектор Logic Instrument Fieldbook K80V2.

Окрім, зазначеного повідомлення, ОСОБА_1 також надано АКТ 54-644/25 від 17.10.2023 року складений інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ОСОБА_3 , згідно котрого інспектор відповідно до положень ст. 265-4 КУпАП, здійснив огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Honda Clarity номерний знак НОМЕР_1 шляхом його доставлення для зберігання на спец. майданчик чи стоянку, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Кривоноса, 6.

У даному акті зазначено, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу здійснено у зв`язку з порушенням ч.3 ст.122 КУпАП, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху та на підставі п.2 ч.3 ст.265-4 КУпАП, а саме, як зазначено інспектором «зупинка на перехрестях».

Вищезазначені повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28 та АКТ 54-644/25 від 17.10.2023 року, Позивачкою отримано в день винесення, в силу незгоди із обвинуваченням ОСОБА_1 звернувся 19.10.2023 року до нього, адвоката Бачинського О.М., для подальшого оскарження такої постанови.

Ним, адвокатом Бачинським О.М., на підставі договору про надання правової допомоги від 19.10.2023 року (Ордер Серія ВС №1237077 від 20.10.2023 року) здійснюється представництво та захист законних прав та інтересів ОСОБА_1 (надалі «Клієнт») у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КупАП, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху. Зазначеними договором та ордером не передбачено обмежень щодо представництва інтересів ОСОБА_1 ..

Вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху, є протиправним, необґрунтованим та недоведеним, з недотриманням норм процесуального права, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відповідно до повідомлення серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28 року підлягає визнанню протиправною та скасуванню виходячи з наступного.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 17.10.2023 року о 12 год. 02 хв. інспектором з паркування інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дружицьким Олегом Тарасовичем в режимі фото/відео зйомки безпідставно зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Honda Clarity ВС1319РВ, 2023.10.17 12:02:28, м. Львів, перехрестя вулиць Мукачівська - Льва, Зупинка на перехрестях, відповідальність за яке передбачена КУпАП ст.122. ч.3, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху.

Із пояснень клієнта, вбачається, на вулиці Мукачівська 1 в напрямку до Льва у місті Львові відсутній дорожній знак, що забороняє стоянку та/або зупинку транспортного засобу.

Більше того, в посиланні зазначеному в повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 на офіційний веб-сайт: http://inspector.lviv.ua при введені даних повідомлення та державного номерного знаку транспортного засобу відображає 11 фото транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 , на жодному із котрих не зафіксовано знаку що забороняє стоянку та/або зупинку транспортного засобу.

А як вбачається із фото «inspector3» та «inspector4» праворуч на вулиці Льва знаходиться знак передбачений п.п.5.35 п.33 Дорожні знаки ПДР «Кінець житлової зони» котрий означає виїзд з прилеглої території, що згідно із ПДР не являється перехрестям.

Також, жодне із 11 фото розміщених на веб-сайті: http://inspector.lviv.ua не містить жодного належного та допустимого доказу того, що Позивачка припаркувавшись на вул. Мукачівська 1 створила перешкоду дорожньому руху чи загрозу безпеці руху.

Навпаки, на фото «inspector8» та «inspector9» чітко видно, як транспортний засіб Skoda Rapid НОМЕР_2 без жодних проблем здійснює рух з вулиці Мукачівська на вулицю Льва у м.Львові.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить жодних доказів порушення п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху та ч.3 ст.122 КУпАП, та відсутні суспільні небезпечні наслідки - створення перешкод дорожньому руху чи загроза безпеці руху.

Відповідно вважають, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, у посиланні наведеному в постанові на офіційний Веб-сайт: http://inspector.lviv.ua, відсутні фото/відео, котрі б підтверджували паркування транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 , 17.10.2023 року о 12 год. 02 хв. з порушеннням п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху та ч.3 ст.122 КУпАП (на фото «inspector3» та «inspector4» праворуч чітко видно дорожній знак що регулює виїзд з прилеглої території).

Представник позивача адвокат Бачинський О.М. подав до суду клопотання про розгляд справи без їхньої участі, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача, третя особа та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи.

Від представника Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Ямборко А. на адресу суду поступило клопотання про закриття провадження у справі та відзив на позовну заяву.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 17.10.2023 року о 12 год. 02 хв. інспектором з паркування інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Дружицьким Олегом Тарасовичем в режимі фото/відео зйомки безпідставно зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (ПДР України) Honda Clarity ВС1319РВ, 2023.10.17 12:02:28, м. Львів, перехрестя вулиць Мукачівська - Льва, Зупинка на перехрестях, відповідальність за яке передбачена КУпАП ст.122. ч.3, п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху.

Більше того, в посиланні зазначеному в повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 на офіційний веб-сайт: http://inspector.lviv.ua при введені даних повідомлення та державного номерного знаку транспортного засобу відображає 11 фото транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 , на жодному із котрих не зафіксовано знаку що забороняє стоянку та/або зупинку транспортного засобу.

А як вбачається із фото «inspector3» та «inspector4» праворуч на вулиці Льва знаходиться знак передбачений п.п.5.35 п.33 Дорожні знаки ПДР «Кінець житлової зони» котрий означає виїзд з прилеглої території, що згідно із ПДР не являється перехрестям.

Також, жодне із 11 фото розміщених на веб-сайті: http://inspector.lviv.ua не містить жодного належного та допустимого доказу того, що Позивачка припаркувавшись на вул. Мукачівська 1 створила перешкоду дорожньому руху чи загрозу безпеці руху.

Навпаки, на фото «inspector8» та «inspector9» чітко видно, як транспортний засіб Skoda Rapid НОМЕР_2 без жодних проблем здійснює рух з вулиці Мукачівська на вулицю Льва у м.Львові.

Таким чином, оскаржувана постанова не містить жодних доказів порушення п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху та ч.3 ст.122 КУпАП, та відсутні суспільні небезпечні наслідки - створення перешкод дорожньому руху чи загроза безпеці руху.

Інспектором порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення, належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, у посиланні наведеному в постанові на офіційний Веб-сайт: http://inspector.lviv.ua, відсутні фото/відео, котрі б підтверджували паркування транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 , 17.10.2023 року о 12 год. 02 хв. з порушеннням п.15.9 (Ґ) Правил дорожнього руху та ч.3 ст.122 КУпАП (на фото «inspector3» та «inspector4» праворуч чітко видно дорожній знак що регулює виїзд з прилеглої території).

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 вказав, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 245 КУпАП. Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.3 ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно, пунктом 24 Постанови пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення, прийняте по справі рішення.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП настає за «Ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно- рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху».

А згідно п.15.9. (ґ) ПДР Зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Разом із тим, п.1.10. ПДР дає визначення перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

А згідно Роз`яснень питань ПДР, та Електронного підручника ПДР, житлова зона є прилеглою територією, виїжджаючи з неї, необхідно виконувати вимоги п. 10.2, тобто поступатися дорогою транспортним засобам та пішоходам, що рухаються дорогою незалежно від того, чи встановлено при виїзді з неї дорожній знак 5.35 "Кінець житлової зони" та знаки пріоритету знак 2.1 "Дати дорогу" або знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Оскільки із здійснених Відповідачем фото чітко вбачається дорожній знак 5.35 "Кінець житлової зони", відповідно місце паркування транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 повністю підпадає під визначення місця прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, що згідно із ПДР не являється перехрестям.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 3 статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Отже, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання наспеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду ВС від 18 червня 2020 року усправі № 686/14075/16-a.

Однак, як вбачається із фото з веб-сайту: http://inspector.lviv.ua, поряд із автомобілем Позивача було припарковано ряд автомобілів. Жодних заборонних знаків щодо зупинки транспортного засобу не було. На зазначеному сайті відсутні жодні належні та допустимі докази того, що Позивачка припаркувавшись на вул. Мукачівська 1 створила перешкоди дорожньому руху чи загрозу безпеці руху, а відтак відсутні правові підстави для евакуації автомобіля.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання» визначено, що після прибуття евакуатора інспектор з паркування у присутності двох понятих і особи, яка виконує роботи з доставлення транспортного засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, складає акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу згідно з додатком.

Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу підписують інспектор з паркування,особа, що виконує роботи з доставлення такого засобу на спеціальний майданчик чи стоянку, та два понятих.

Аналізуючи наявний у матеріалах справи акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, останній є неналежним доказом, оскільки не містить усіх необхідних реквізитів, а саме підстави для тимчасового затримання транспортного засобу визначеного статтею 265-4 КУпАП.

Відповідно Інспектором з паркування управління безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради ОСОБА_3 незаконно здійснено евакуацію транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 , оскільки відсутні правові підстави для евакуації автомобіля, а також недотримано процедуру здійснення евакуації транспортного засобу.

Внаслідок незаконних дій відповідача, ОСОБА_1 понесла матеріальну шкоду у загальному розмірі 3191 грн. 60 коп., з яких: 2607,60 грн. оплата за транспортування авто Honda Clarity номерний знак НОМЕР_1 , 144,00 грн. оплата за зберігання транспортного засобу, 340,00 грн. оплата адміністративного штрафу згідно повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ №00494225 від 17.10.2023 12:02:28 м. Львів, 100,00 грн. - комісія банку за прийняття платежів.

Зважаючи на те, що вказана шкода завдана внаслідок незаконним дій органу місцевого самоврядування, Департаментом мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, остання підлягає відшкодуванню у повному розмірі.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень збоку суб`єктів владних повноважень.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України проадміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі по тексту - КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, щоґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Крім того в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 року у справі №338/1/17 зазначено наступне: «Колегія суддів вважає помилковими посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення,оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення».

Фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивача, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 02 серпня 2018 року у справі№524/6588/16-а).

З цього випливає, що сам факт складення постанови відповідачем не може вважатися доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу(посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту. Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого. У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження,встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі№464/3789/17.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони непотягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди.

В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2ст. 77 КАС України).Наведений правовий висновок вже був висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а.

Зважаючи на обставини справи вважаємо, що завдана моральна шкода співмірна понесеній матеріальній шкоді (3191 грн. 60 коп.), котру безпідставно завдано Позивачці, і така у заокругленому розмірі становить 3 200 грн.

Пунктом 61 Рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року «Брумареску проти Румунії» визначено, що складовою верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає ясності й однозначності правової норми та забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишалися передбачуваними (правові позиції Конституційного Суду України у рішеннях від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010, від 22 грудня 2010 року № 23- рп/2010, від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011).

Таким чином, якщо держава задекларувала певні принципи притягнення до адміністративної відповідальності, то вона зобов`язана вжити всіх заходів для забезпечення реалізації цих принципів, тобто прийняття відповідних рішень лише з підстав передбачених законом та таких, що підтверджені доказами. У протилежному випадку такі рішення є протиправними.

Як зазначено в пункті 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 6 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини є обов`язком особи, яка склала матеріали про адміністративне правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством, і встановлено вироком суду, який набрав законної сили.

Пункт 1.10. ПДР дає визначення перехрестя це місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Прилегла територія - територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них.

А згідно Роз`яснень питань ПДР, та Електронного підручника ПДР, житлова зона є прилеглою територією, виїжджаючи з неї, необхідно виконувати вимоги п. 10.2, тобто поступатися дорогою транспортним засобам та пішоходам, що рухаються дорогою незалежно від того, чи встановлено при виїзді з неї дорожній знак 5.35 "Кінець житлової зони" та знаки пріоритету знак 2.1 "Дати дорогу" або знак 2.2 "Проїзд без зупинки заборонено".

Оскільки із здійснених Відповідачем фото чітко вбачається дорожній знак 5.35 "Кінець житлової зони", відповідно місце паркування транспортного засобу Honda Clarity НОМЕР_1 повністю підпадає під визначення місця прилягання до дороги виїзду з прилеглої території, що згідно із ПДР не являється перехрестям.

Згідно з частиною 3 статті 265-2 КУпАП у разі якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво не перешкоджає дорожньому руху, такий транспортний засіб не може бути доставлений для зберігання на спеціальний майданчик.

Отже, виключною підставою для доставлення затриманого транспортного засобу для зберігання на спеціальний майданчик дозволяється лише у випадку, якщо транспортний засіб суттєво перешкоджає дорожньому руху.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду ВС від 18 червня 2020 року усправі № 686/14075/16-a.

Однак, як вбачається із фото з веб-сайту: http://inspector.lviv.ua, поряд із автомобілем Позивачки було припарковано ряд автомобілів. Жодних заборонних знаків щодо зупинки транспортного засобу не було. На зазначеному сайті відсутні жодні належні та допустимі докази того, що Позивачка припаркувавшись на вул. Мукачівська 1 створила перешкоди дорожньому руху чи загрозу безпеці руху, а відтак відсутні правові підстави для евакуації автомобіля.

У практиці Європейського Суду з прав людини порушення державою прав людини, що завдають психологічних страждань, розчарувань та незручностей зокрема через порушення принципу належного врядування, кваліфікуються як такі, що завдають моральної шкоди.

Таким чином, психологічне напруження, розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони непотягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння ОСОБА_1 моральної шкоди.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі№464/3789/17.

В силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача органу державної влади чи місцевого самоврядування, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2ст. 77 КАС України).Наведений правовий висновок вже був висловлений Верховним Судом у постанові від 22.01.2020 у справі №560/798/16-а.

Зважаючи на обставини справи, суд вважає, що завдана моральна шкода співмірна понесеній матеріальній шкоді (3191 грн. 60 коп.), котру безпідставно завдано Позивачці, і така у заокругленому розмірі становить 3 200 грн.

Відповідно до ст. 247 КУпАП обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 25, 77, 78, 160, 161, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 33 Знаку 3.34 ПДР України, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити.

Постанову №00494225 від 17.10.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту мобільності та вуличної інфраструктуриЛьвівської міської ради (, 79008 м. Львів, пл. Ринок, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 ) завдану матеріальну шкоду у розмірі 3191 грн. 60 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту мобільності та вуличної інфраструктуриЛьвівської міської ради (, 79008 м. Львів, пл. Ринок, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 ) завдану моральну шкоду у розмірі 3200 грн. 00 коп.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із Департаменту мобільності та вуличної інфраструктуриЛьвівської міської ради (, 79008 м. Львів, пл. Ринок, 1) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_2 ) 536 (п"ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06.02.2024р.

Суддя Г. Б. Білінська