Справа № 420/29827/23
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області,

Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (відповідач-2) , в якому позивачка просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.10.2023 року № 39 "Про відмову у призначенні пенсії" ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років періоди роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996 року, з 20.11.1996 по 01.09.2012 року та призначити ОСОБА_2 пенсію за вислугу років відповідно до п. "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", починаючи з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 16.10.2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_2 до страхового стажу період навчання з 01.09.1987 по 05.04.1991 року та період роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996 року;

- стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

Ухвалою від 07.11.2023 відкрито спрощене провадження у справі, вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 16.10.2023 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів) та за особливі заслуги, але рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2023 їй було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, передбаченого ст. 55 закону України "Про пенсійне забезпечення". Позивачка вважає рішення протиправним, оскільки має відповідний стаж більше 20 років в період до 01.01.2016, за вагомий особистий внесок у розвиток театрального мистецтва, високий професіоналізм - присвоєно почесне звання ~ "Заслужений артист України", 22.08.2004 - нагороджена орденом Княгині Ольги Ш ступеня, 05.03.2009 - присвоєно почесне звання "Народний артист України", 28.06.2021 - нагороджена орденом Княгині Ольги II ступеня.

Позивачка не оскаржує дії відповідача-1 щодо не зарахування до спеціального стажу періодів її роботи з 07.10.2019 по даний час за сумісництвом, оскільки основним місцем її роботи на теперішній час є викладацька діяльність, та таке неврахування не впливає на призначення пенсії. Також не оскаржує дії відповідача щодо не врахування до загального стажу періоду з 24.11.1994 по 30.09.1996, тому що робота за сумісництвом збігається з періодом основної роботи згідно трудової книжки, таке неврахування не впливає на призначення пенсії.

Щодо неврахування інших періодів, то в позові вказується на те, що посада солістки-вокалістки в Одеському муніципальному шоу-театрі "Рішельє" та в Одеському театрі музичної комедії ім. М.Водяного цілком відповідає визначенню посади артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради) Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 84, діяльність у галузі драматичного мистецтва та інша розважальна діяльність). Протягом трудової діяльності позивачки, назва посади, яку вона обіймала та відповідно до якої здійснювала свої професійна функціональні обов`язки, невірно відображалася у трудовій книжці, що підтверджується копією наказу КУ "Одеський академічний театр музичної комедії ім. М.Водяного" від 01.03.2023 №26-т та посадовою інструкцією соліста-вокаліста КУ "Одеський академічний театр музичної комедії ім. М.Водяного" від 03.06.2018, при цьому позивачка не може нести відповідальність та бути позбавлена пенсії через недбалість посадових осіб театру , якими недотримані правила ведення трудової книжки. Позивачка також вважає, що період навчання з 01.09.1987 по 05.04.1991 року підлягає зарахуванню до загального страхового стажу. Так, період навчання в Одеській державній консерваторії ім. А.В.Нежданової у 1987-1993 роках підтверджується дипломом НОМЕР_1 , в якому відсутнє посилання на вечірню форму навчання, та довідкою від 12.10.2023 №714, наданої Одеською державною консерваторією ім. А.В.Нежданової, яка відповідає дійсності частково, оскільки позивачка була прийнята на роботу 06.04.1991. Період роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996 на посаді солістки-вокалістки в Одеському муніципальному шоу-театрі "Рішельє" також підлягає зарахуванню до спеціального та до загального стажу роботи. Та обставина, що в записі про звільнення в трудовій книжці відсутня посада відповідальної особи є недоліком, за який позивачка не несе відповідальність. Намагання підтвердити вказаний період роботи шляхом звернення позивачки до ГУ статистики в Одеській області та Департаменту архівної справи та діловодства ОМР з проханням надати відповідні підтверджуючі документи, не призвели до позитивного результату з незалежних від позивачки причин. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення документації адміністрацією театру, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

14.11.2023 до суду надійшов відзив Головного управління ПФУ в Одеській області (відповідач-2) на позовну заяву, в якому проти позову заперечує, та витребувані судом матеріали пенсійної справи. Відповідач-2 вказує на те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №39 від 25.10.2023 про відмову в призначенні пенси за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" є законним та обґрунтованим.

Від Головного управління ПФУ у Волинській області (відповідач-1) відзиву на позовну заяву не надано.

Оскільки від сторін не надходило клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.

16.10.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів) та пенсії за особливі заслуги.

До заяви про призначення пенсії позивачкою була додані копія диплому ЦВ № 663571 Одеської державної консерваторії про навчання з 1987 по 1993 роки , копії уточнюючої довідки про період навчання, копія трудової книжки, копія посвідчення про присвоєння почесного звання "Заслужений артист України", копія посвідчення про присвоєння почесного звання "Народний артист України", копії орденських книжок про нагородження орденами Княгині Ольги ІІ ступеня та ІІІ ступеня, копії наказів, та інші документи.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1, розгляд документів, наданих для призначення пенсії ОСОБА_1 провадився за принципом "екстериторіальності".

Рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 25.10.2023 року № 39 позивачці було відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з відсутністю спеціального стажу, передбаченого ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Зазначено, що страховий стаж позивачки складає 26 років 11 місяців 12 днів, стажу за вислугу років не встановлено.

Підставами для відмови стало не зарахування до спеціального та страхового (загального) стажу ОСОБА_1 наступних періодів :

- періоду навчання у 1987-1993 роках згідно диплому НОМЕР_1 , так як період навчання перетинається з періодами роботи згідно записів трудової книжки та перевищує загальновстановлений термін. Не зараховано період навчання у 1988-1993 роках згідно довідки № 714 від 12.10.2023, оскільки форма навчання вечірня;

- період роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996 згідно записів трудової книжки, так як на записі про звільнення відсутня посада відповідальної особи;

- період роботи з 24.11.1994 по 30.09.1996 згідно довідки № 217 від 12.10.2023, оскільки не зазначено номер та дата договору цивільно-правового характеру;

- період з 20.11.1996 по 01.09.2012 згідно довідки № 217 від 12.10.2023 та період з 06.04.1991 по 19.07.1996 , так як посада солістка-вокалістка не відповідає посаді згідно переліку посад відповідно до постанови КМУ № 583 від 12.10.1992 - "артистка-вокалістка (солістка)",

- період роботи з 07.10.2019 по даний час згідно довідки № 217 від 12.10.2023, оскільки це робота за сумісництвом, так як згідно записів згідно трудової книжки з 03.09.2012 заявниця працює в Одеській державній музичній Академії імені А.В.Нежданової на посаді, що не дає права на призначення пенсії за вислугу років.

Вважаючи таке рішення протиправним, а свої права та інтереси порушеними, оскільки має право на призначення пенсії за вислугу років та за особливі заслуги при наявності спеціального страхового стажу більше 20 років, почесного звання, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Таким чином, суд з`ясовує, чи використане повноваження, надане суб`єкту владних повноважень, з належною метою; обґрунтовано, тобто вчинено через вмотивовані дії; безсторонньо, тобто без проявлення неупередженості до особи, стосовно якої вчиняється дія; добросовісно, тобто щиро, правдиво, чесно; розсудливо, тобто доцільно з точки зору законів логіки і загальноприйнятих моральних стандартів; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, тобто з рівним ставленням до осіб; пропорційно та адекватно; досягнення розумного балансу між публічними інтересами та інтересами конкретної особи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

Вказане право деталізоване у Законі України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (також Закон №1058-IV).

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до вимог статті 11 Закону № 1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, зокрема, громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

Частина 1 статті 44 Закону № 1058- IV передбачає, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Згідно Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Пунктом 4.3 Порядку передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Згідно пункту 4.7 Порядку, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

За п. "ж" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: ж) артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів при стажі творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку, але не раніше досягнення 55 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів:

які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацом першим цього пункту;

1971 року народження і старші за наявності стажу творчої діяльності, передбаченого абзацом першим цього пункту, та після досягнення ними віку, встановленого абзацами тринадцятим - двадцять п`ятим пункту "е" цієї статті.

Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 року №2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону № 1788-ХІІ зі змінами, внесеними Законом №213-УШ, Законом № 911 -VIII. Конституційний Суд України, приймаючи вказане рішення, виходив з того, що встановлення як додаткової умови для призначення пенсії за вислугу років досягнення певного віку (для працівників, зазначених у пункті "е", "ж" статті 55 Закону №1788-ХІІ - 55 років), нівелюють сутність права на соціальний захист, не відповідають конституційним принципам соціальної держави та суперечать положенням статей 1, 3, частини третьої статті 22, статті 46 Основного Закону України. Ці норми втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України вказаного рішення, тобто з 04 червня 2019 року.

Таким чином, з 04 червня 2019 року при вирішенні питання про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "ж" статті 55 Закону № 1788-ХІІ необхідно керуватися вказаною нормою у редакції до внесення змін Законом № 213-УІІІ та Законом № 911-VIII, виходячи з наявності спеціального стажу роботи від 20 до 35 років.

Отже, передумовою призначення пенсії за вислугою років артистам театрально - концертних та інших видовищних закладів, підприємств, колективів є наявність низки взаємопов`язаних обставин: робота на відповідній посаді, визначеній постановою КМУ, та наявність відповідного стажу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення" затверджено Перелік посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку . Так згідно п. 1 Переліку право на пенсію за вислугу років за наявності стажу творчої діяльності на посадах не менше 20 років мають артистки-вокалістки (солістки), солістки-бандуристки театрів опери і балету, музичних і музично-драматичних театрів, концертних організацій, телебачення і радіомовлення, оперних студій вищих навчальних закладів мистецтв, жокеї.

Стаття 1 Закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" передбачає, що пенсія за особливі заслуги перед Україною встановлюється таким громадянам України: 1) Героям України, особам, нагородженим орденом Героїв Небесної Сотні, чотирма і більше орденами України після проголошення незалежності України, особам, відзначеним почесним званням України "народний" після проголошення незалежності України.

Пенсії за особливі заслуги встановлюються громадянам, зазначеним у статті 1 цього Закону, які мають право на пенсію за віком, по інвалідності, у разі втрати годувальника та за вислугу років відповідно до закону.

Відповідно до ст. 5 закону України "Про пенсії за особливі заслуги перед Україною" пенсія за особливі заслуги встановлюється як надбавка до розміру пенсії, на яку має право особа згідно із законом,

Пенсія за особливі заслуги встановлюється з дня звернення за встановленням пенсії або з дня набуття права на неї, якщо звернення за її встановленням відбулося не пізніше 12 місяців з дня набуття права. Днем звернення за встановленням пенсії за особливі заслуги вважається день прийому заяви про встановлення пенсії за особливі заслуги з усіма необхідними документами.

Так, з наданої позивачкою копії трудової книжки НОМЕР_2 , вбачається, що ОСОБА_1 в період з 06.04.1991 по 19.07.1996 працювала солісткою-вокалісткою по контракту в Одеському муніципальному шоу-театрі "Рішельє", цей період не був врахований до спеціального стажу з посиланням органу ПФУ на те, що на записі про звільнення в трудовій книжці відсутня посада відповідальної особи, також вказано, що цей період а також період її роботи з 20.11.1996 по 01.09.2012 на посаді солістки-вокалістки вищої категорії в Одеському театрі музичної комедії ім. М.Водяного не зараховується до спеціального стажу, оскільки посада солістка-вокалістка не відповідає посаді згідно Переліку посад відповідно до постанови КМУ №583 від 12.10.1992, а саме - артистка-вокалістка (солістка).

Згідно до вимог статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З метою підтвердження періоду роботи в Одеському муніципальному шоу-театрі "Рішельє" позивачка зверталась до ГУ статистики в Одеській області та Департаменту архівної справи та діловодства ОМР з проханням надати відповідні підтверджуючі документи. Згідно листа ГУ статистики в Одеській області від 19.10.2023, у базі даних ЄДРПОУ по території Одеської області станом на 19.10.2023 року не значиться Муніципальний шоу-театр "Рішельє". А згідно листа Департаменту архівної справи та діловодства ОМР від 25.10.2023, документи з кадрових питань Одеського муніципального шоу-театру "Рішельє" на зберігання до Департаменту не надходили, їх місцезнаходження невідоме.

У вказаному періоді діяв Загальносоюзний класифікатор професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів, затверджений постановою Державного комітету стандартів ради Міністрів СРСР від 27.08.1986 № 016, до класифікатора посада службовців віднесено такі найменування: артист (20095), артист-вокаліст музичної комедії та естради (20107), артист-вокаліст (соліст) (20110) тощо.

Згідно Державного класифікатору України ДК 003-95, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 27.07.1995 № 257, (Додаток А) визначено підклас професій: 2453 "Професіонали в галузі музики", група 2453.2 "Композитори, аранжувальники, диригенти, музиканти та співаки".

Наступним наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 26.12.2005 № 375 був затверджений Класифікатор професій ДК 003:2005, який містив аналогічні норми. Згідно коду класифікації професій підклас професій: 2453 "Професіонали в галузі музики", група 2453.2 "Композитори, аранжувальники, диригенти,музиканти та співаки". згідно Додатку А (обов`язковий) "Покажчик професійних назв робіт за кодами професій" до наказу № 375 від 26.12.2005, до групи 2453.2 відносилась назва професії - Артист-вокаліст (оперний, камерний, соліст, соліст-бандурист, музичної комедії, естради та інш.)

Класифікатор ДК 003:2005 був скасований на підставі наказу Держспоживстандарту України від 28.07.2010 № 327, яким затверджений Національний класифікатор професій України ДК 003:2010 (чинний з 01.11.2010). Вказаний Класифікатор передбачав професіональні назви професій: підклас 2453 "професіонали в галузі музики", група 2453.2 "композитори, аранжувальники, диригенти. музиканти та співаки". Згідно Додатку Б (довідковий) "Абетковий покажчик професійних назв робіт) до групи 2453.2 віднесений артист-вокаліст (оперний, камерний, соліст, соліст-бандурист, музичної комедії, естради та інш.)

Наказом Міністерства культури і мистецтв України від 04.02.2000 № 32 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників .

У п. 5 Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 84, Діяльність у галузі драматичного мистецтва та інша розважальна діяльність) надано визначення посади "Артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради)":

Завдання та обов`язки. Готує під керівництвом диригента і режисера вокальні партії (концертні програми) з метою їх виконання як на стаціонарі, так і на гастролях та виїздах. Повинен мати необхідні голосові, музичні і сценічні здібності, а також акторську майстерність для створення переконливих вокально-сценічних образів. Постійно працює над підвищенням своєї виконавської майстерності та оновленням репертуару.

Повинен знати: чинне законодавство в галузі культури і мистецтва; теорію вокального мистецтва, історію і теорію музики;основний та поточний репертуар; правила внутрішнього трудового розпорядку; правила і норми охорони праці, виробничої санітарії та протипожежного захисту.

Кваліфікаційні вимоги.

Артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради) вищої категорії: повна вища освіта відповідного напряму підготовки(магістр, спеціаліст) та підвищення кваліфікації. Стаж роботи за професією артиста-вокаліста (соліста музичної комедії, естради) І категорії не менше 3 років. Артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради) І категорії: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (магістр, спеціаліст або бакалавр) та підвищення кваліфікації; для магістра - без вимог до стажу роботи, для спеціаліста - стаж роботи за професією артиста-вокаліста (соліста музичної комедії, естради) II категорії не менше 2 років, бакалавра - не менше 3 років. Артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради) II категорії: повна або базова вища освіта відповідного напряму підготовки (спеціаліст, бакалавр, молодший спеціаліст) без вимог до стажу роботи.

Позивачка як відповідачу, так і суду надала копію посадової інструкції соліста-вокаліста ОАТМК ім. М.Водяного від 03.06.2018, відповідно до якої соліст-вокаліст готує під керівництвом диригента і режисера доручені йому відповідно до кваліфікації партії і ролі і виконує їх на стаціонарі, гастролях і виїздах. У разі необхідності готує партію і роль в порядку термінового введення., та ін.

Тобто, посадова інструкція соліста-вокаліста відповідає визначенню посади "артист-вокаліст (соліст музичної комедії, естради)" Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (Випуск 84, Діяльність у галузі драматичного мистецтва та інша розважальна діяльність).

Відповідно до наказу від 01.03.2023 №26-т, виданого КУ "Одеський академічний театр музичної комедії ім. М.Водяного": "У зв`язку з виявленою у штатному розписі невідповідністю Національному класифікатору України ДК 003:2010 "Класифікатор професій" назви професії "Соліст-вокаліст", внесено до штатного розпису зміни, та введено замість посади "соліст- вокаліст" - посаду "артист-вокаліст (соліст)".

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що посада "соліста-вокаліста" є аналогічною посаді артист-вокаліст (соліст ). Та обставина, що назва посади, яку обіймала позивачка, була зазначена як "соліст-вокаліст", не може бути підставою для позбавлення права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсіїза вислугу років.

Так само не може бути підставою не зарахування до загального та спеціального стажу період роботи в Одеському муніципальному шоу-театрі "Рішельє" через відсутність найменування посади особи, яка здійснила запис про звільнення позивачки в трудовій книжці (запис 2 арк.2), вказано тільки прізвище, є підпис відповідальної особи, запис завірений печаткою юридичної особи. Позивачка не має можливості та обов`язку здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцями трудової книжки, а тому не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення її трудової книжки. Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка звертається за призначенням пенсії, а отже, и не може впливати на її особисті права.

В даному випадку немає підстав для надання позивачкою уточняючої довідки, оскільки трудова книжка в наявності та в ній є запис про період прийняття на роботу та звільнення, дати та номера наказів, посада, на якій працювала позивачка. Наведений у п. 3 Порядку № 637 порядок підтвердження трудового стажу є обов`язковим в разі відсутності в трудовій книжці відомостей про роботу. Крім того, позивачка вживала заходи щодо отримання додаткового підтвердження вказаного стажу, але з незалежних від неї причин такі архівні відомості відсутні. Тому ризик негативних наслідків (позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії ) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації театру, не слід покладати на позивачку.

Щодо періоду навчання, суд дійшов наступного висновку.

В рішенні відповідач-1 про відмову вказано, що до страхового (загального) стажу не зараховано період навчання у 1987-1993 роках згідно диплому НОМЕР_1 , так як період навчання перетинається з періодами роботи згідно записів трудової книжки та перевищує загально встановлений термін. Не зараховано період навчання у 1988-1993 роках згідно довідки № 714 від 12.10.2023, оскільки форма навчання вечірня.

Відповідно до диплому НОМЕР_1 , позивачка в 1987 році вступила до Саратовської державної консерваторії ім. Л.В.Собінова, та в 1993 році закінчила повний курс Одеської державної консерваторії ім. А.В.Нежданової.

Позивачка надала до заяви на підтвердження її стажу роботи довідку Одеської національної музичної академії ім. А.В. Нежданової від 12.10.2023 №714, згідно якої вона була зарахована до Одеській державній консерваторії ім. А.В.Нежданової (яка в 2002 році була перейменована в Одеську державну музичну академію імені А.В.Нежданової, а в 2012 році в Одеську національну музичну академія імені А.В.Нежданової) на 2-й курс вокально-хорового та теоретичного відділу зі спеціальності "академічний спів" - вечірня форма навчання за переводом із Саратовської державної консерваторії ім. Л.М.Собінова з 02.09.1988 (наказ № 58-ст від 02.09.1988). З 15.04.1992 дозволено повторне навчання на 5 курсі для підвищення професійного рівня. Відрахована з вечірнього відділення у зв`язку із закінченням повного курсу навчання з 30.05.1993. Диплом надано 31.05.1993, присвоєно кваліфікацію: оперна, концертна співачка, викладач.

Згідно з п. "д" ч.3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України від 23 травня 1991 року "Про освіту" підготовка фахівців у вищих навчальних закладах може проводитися з відривом (очна), без відриву від виробництва (вечірня, заочна), шляхом поєднання цих форм, а з окремих спеціальностей - екстерном.

Підпунктом 6.3 п. 6 Положення про організацію навчального процесу у вищих навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти України від 2 червня 1993 року № 161 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 23 листопада 1993 року за № 173), передбачено, що вечірня і заочна (дистанційна) форми навчання є формами здобуття певного рівня освіти або кваліфікації без відриву від виробництва.

Отже, час навчання на денній формі у вищому навчальному закладі , що мав місце до 1 січня 2004 року, має зараховуватись до загального трудового стажу, який дає право на призначення пенсії, на відміну від періоду навчання на заочній (вечірній) формі, коли особа разом із навчанням здійснює трудову діяльність на виробництві (установі, організації1), яка і підлягає зарахуванню до загального трудового стажу (за наявності підтверджуючих документів) даної особи.

Тому період навчання на вечірньому відділенні вищого навчального закладу - Одеської державної консерваторії ім. А.В.Нежданової не зарахований до трудового стажу позивачки правомірно. Що стосується періоду навчання в Саратовській державній консерваторії у 1987-1988рр., то з наданих позивачкою документів неможливо встановити форму навчання (денна, вечірня або заочна), в позові також відсутні такі відомості, тому доводи позивачки про неправомірність дій відповідача-1, який не зарахував період навчання з 01.09.1987 по 05.04.1991 до загального стажу, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Доводи позивачки про те, що в дипломі відсутнє посилання на вечірню форму навчання, а в довідці від 12.10.2023 №714 допущені помилки, не дає суду достатньо підстав для визначення факту очного виду навчання, оскільки в довідці від 12.10.2023 №714, наданої Одеською державною консерваторією ім. А.В.Нежданової, зазначено про вечірню форму навчання. Також суд приймає до уваги, що в період навчання в консерваторії, позивачка 06.04.1991 була прийнята на роботу в Одеський муніципальний шоу-театр "Рішельє" на посаду солістки-вокалістки, тобто одночасно навчалась та працювала в театрі.

Виходячи з викладеного, та наданих суду доказів, період навчання позивачки з 01.09.1987 по 05.04.1991 не підлягає зарахуванню до страхового стажу.

Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про відмову у призначенні пенсії від 25.10.2023 року № 39 є протиправним та підлягає скасуванню.

Періоди роботи позивачки з 06.04.1991 по 19.07.1996, з 20.11.1996 по 01.09.2012 суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років .

З додатку до рішення № 39 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вбачається, що відповідачем-1 до загального стажу зарахований період з 20.07.1996 по 31.07.2023, що становить 26 років 11 місяців 12 днів. Враховуючи висновок суду про неправомірність дій відповідача-1 по не зарахуванню до спеціального стажу періоду роботи позивачки з з 06.04.1991 по 19.07.1996 солісткою-вокалісткою Одеського муніципального шоу-театра "Рішельє", даний стаж має бути включений також і до загального страхового стажу.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідача-2 призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п, "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 16.10.2023 .

Статтею 58 Закону №1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Отже, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача.

Пункт 4.7 Порядку №22-1 визначає, що саме орган, що призначає пенсію повинен всебічно, повно і об`єктивно розглянути всі подані документи, після чого установити наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.04.2019 у справі №204/362/17, вказано, що єдиним органом, до повноважень якого належить вирішення питання щодо наявності чи відсутності у особи права на призначення пенсії, є територіальний орган Пенсійного фонду, до якого особа звернулася із відповідною заявою. При цьому за наслідками розгляду заяви пенсійний орган повинен прийняти відповідне рішення, яке повинно бути вмотивованим. У цій же справі Верховний Суд вказав, що відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії, не надав оцінку відомостям, наявним або відсутнім у трудовій книжці позивача, в той час як суд, як орган уповноважений виключно на перевірку законності та обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, позбавлений можливості приймати таке рішення, оскільки це буде свідчити про перебирання на себе судом повноважень, наданим виключно органам Пенсійного фонду.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено повноваження суду у разі задоволення позову прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, а також застосувати інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, для ефективного захисту прав позивачки позовні вимоги в цій частині слід задовольнити шляхом прийняття судом рішення про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (як органу ПФУ, який прийняв неправомірне рішення про відмову у призначенні пенсії) повторно розглянути заяву позивачки від 16.10.2023 про призначення пенсії за вислугу років з урахуванням висновків суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачкою сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. Суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачкою, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області , з вини якого спір доведений до розгляду в суді.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 243-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 25.10.2023 року № 39 "Про відмову у призначенні пенсії".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) до спеціального стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років та особливі заслуги, періоди роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996, з 20.11.1996 по 01.09.2012, та зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 06.04.1991 по 19.07.1996 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) від 16.10.2023 про призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "ж" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та особливі заслуги з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн. (тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА