Справа № 280/10654/23
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 року Справа № 280/10654/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст і підстави позовних вимог.

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку та виплаті пенсії позивача з урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983;

2) зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах (по Списку № 1) з урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983, починаючи з 01.08.2011.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що позивач отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Позивачу стало відомо, що з розрахунку пільгового стажу було виключено період роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983, у зв`язку з чим він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. Проте позивачу було відмовлено у такому перерахунку у зв`язку з тим, що ВАТ «Запорізький арматурний завод», яким було видано уточнюючу довідку, не є правонаступником ВО «Арматуробудування». На думку позивача, оскільки він працював на ВО «Арматуробудування» та виконував роботи, пов`язані зі шкідливими умовами, що надають йому право на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 1, відповідачем безпідставно виключено вказаний період роботи з розрахунку пільгового стажу.

ІІ. Виклад позицій інших учасників справи.

31.01.2024 надійшло клопотання про долучення доказів (вх.№5125), а саме копії матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .

02.02.2024 надійшов відзив на позовну заяву (вх.№5412), у якому представник відповідача зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду, а отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав. Щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 вказує, що оскільки, у трудовій книжці позивача не зазначені відомості про умови праці, а саме про зайнятість в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці повний робочий день, тому підтвердження спеціального трудового стажу відбувається на підставі уточнюючої довідки підприємства. Звертає увагу, що листом від 30.06.2011 №406 ВАТ «Запорізький арматурний завод» відкликав та анулював довідку від 23.12.2005 №340 у зв`язку з відсутністю права в своїх довідках зазначати періоди роботи особи на виробництві, роботі, професії, посаді тощо на ЗВО «Запоріжпромарматура». Пільговий стаж за період 01.09.2002 по 20.12.2002; 16.04.2003 по 26.09.2003 за фактично відпрацьований час ОСОБА_1 обчислено на підставі довідки №183 від 20.06.2011 (дублює період роботи довідки від 23.12.2005 №340 попередньо анульованої помилково замість довідки від 19.08.2005 № 223). З огляду на зазначене підстави для перегляду перерахунку відсутні. Обчислення пенсії проведено у відповідності до норм чинного законодавства.

20.03.2024 на виконання ухвали суду від 11.03.2024 від позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до суду (вх.№13151), у якій він зазначив, що раніше не мав можливості звернутись до суду, оскільки перебував за кордоном. Зазначає, що перебував у скрутному матеріальному становищі, зокрема з вини відповідача, а також є юридично неграмотною людиною, тому для складання позовної заяви був необхідний адвокат. Також вказує, що задля додержання принципу правової визначеності та забезпечення права на справедливий суд зміна сталої судової практики, яка відбулася в бік тлумачення норм права щодо застосування коротших строків звернення, має розглядатися судом як поважна причина при вирішенні питання поновлення строку звернення до суду, які виникли та набули характеру спірних до зміни такої практики. Щодо строку, з якого має бути перерахована пенсія, стверджує, що такий може бути справедливо обмежений шестимісячним строком.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 25.12.2023 суд залишив позовну заяву без руху на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), та надав позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання вказаної ухвали суду про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду засвідчених належним чином копії вищезазначених документів в належній та читабельній якості.

Ухвалою від 15.01.2024 суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику сторін у відповідності до положень статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); витребував від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області: належним чином засвідчену копію пенсійної справи ОСОБА_1 ; пояснення щодо дати перегляду справи, коли період роботи ОСОБА_1 з 24.03.1979 по 28.08.1983 було виключено з розрахунку пільгового стажу.

Після відкриття провадження у справі судом встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог КАС України, у зв`язку із чим ухвалою суду від 11.03.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків строком 5 днів від дня одержання ухвали суду.

Ухвалою від 21.03.2024 суд продовжив розгляд справи № 280/10654/23.

Ухвалою від 21.03.2024 суд залишив без розгляду позовні вимоги за період з 01.08.2011 по 15.06.2023 (включно).

IV. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Позивач, ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, призначену за протоколом № 6260 від 28.04.2006 (за розрахунком стажу період роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1) (а.с.63).

Згідно з розпорядженням № 152648 від 07.07.2011 пенсія позивача була переглянута у зв`язку зі зміною стажу (за розрахунком стажу період стажу з 03.08.1976 по 09.03.1999 не вважається пільговим за Списком № 1) (а.с.60).

25.09.2023 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про здійснення перерахунку та виплати пенсії за віком за Списком № 1 із урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 (а.с.66).

Листом від 27.10.2023 № 17776-17566/С-02/8-0800/23 відповідач роз`яснив позивачу, що останньому призначено пенсію за віком на пільгових умовах (по Списку 1) з 13.02.2006 відповідно до Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періоду пільгового стажу, набутого з 24.03.1979 по 28.08.1983 у Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» (ЗВО «Запоріжпромарматура»), згідно довідки від 19.08.2005 № 223, виданої ВАТ «Запорізький арматурний завод». В подальшому пенсійна справа заявника була переглянута та період роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 виключено з розрахунку пільгового стажу, оскільки ВАТ «Запорізький арматурний завод» не є правонаступником ВО «Арматуробудування» (а.с.57).

У матеріалах пенсійної справи наявна довідка від 19.08.2005 № 223, видана ВАТ «Запорізький арматурний завод», на ім`я ОСОБА_1 , про те, що він дійсно працював у ВАТ «Запорізький арматурний завод»:

з 24.03.1979 по 10.05.1983 у чавуноливарному цеху заливальником металу по 3 розряду. Список № 1, розділ ХІ, підрозділ 1а, позиція 11.1а;

з 11.05.1983 по 28.08.1983 у чавуноливарному цеху вибивальником виливків по 2 розряду; Список № 1, розділ ХІ, підрозділ 1а, позиція 11.1а;

з 01.09.2022 по 27.12.2002 та з 16.04.2003 по 30.09.2003 у ливарному цеху плавильником металу та сплавів по 4 розрядку; Список № 1, розділ ХІ, підрозділ 1а, позиція 11.1а.

Підставою для видачі цієї довідки стали: ЕКТС, штатний розклад, фактично виконувана робота, розрахункові відомості, накази про атестацію робочих місць №28 від 13.02.1995, №19 від 08.06.2000 (а.с.58).

Також відповідачем надано заяву-повідомлення про анулювання та відкликання довідки за змістом якої ВАТ «Запорізький арматурний завод» відкликає та анулює довідку вих.№ 340 від 23.12.2005, яка містить інформацію про періоди роботи ОСОБА_2 на виробництві, роботі, професії, посаді і показники, тощо на Запорізькому виробничому об`єднанні «Арматуробудування» (ЗВО «Запоріжпромарматура»), до якого входило окремою самостійною фінансово-господарською виробничою одиницею Державне підприємство «Запорізький арматурний завод», правонаступником якого є Відкрите акціонерне товариство «Запорізький арматурний завод» разом ще з двома окремими арматурними заводами Генічеським і Сімферопольським. Згідно офіційних документів за весь час свого існування (1966-1994 р.р.) Державне підприємство «Запорізький арматурний завод» ніколи не мало назву ЗВО «Арматуробудування», будь-яку іншу назву, було самостійним виробничим підприємством, у зв`язку з чим ВАТ «Запорізький арматурний завод», як правонаступник Державного підприємства «Запорізький арматурний завод» також ніколи не мало назву ЗВО «Запоріжпромарматура», тощо і ніколи не було правонаступником зазначеного об`єднання. При таких обставинах ВАТ «Запорізький арматурний завод» не має законного права в своїх довідках зазначати періоди роботи особи на виробництві, роботі, професії, посаді і показники, тощо на ЗВО «Арматуробудування», у зв`язку з чим вищезазначена довідка відкликається та анулюється. Згідно з викладеним ВАТ «Запорізький арматурний завод» вимагає від Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Запоріжжя за весь період нарахування здійснити повний перерахунок ВАТ «Запорізький арматурний завод» нарахованих або сплачених сум відшкодування витрат на виплату та доставку пільгової пенсії зазначеної особи, впорядкувати свої судові позови та виконавче провадження (а.с.62).

Крім того, відповідно до трудової книжки позивача у спірний період наявні такі записи: 24.03.1979 присвоєна професія заливальника металу 2 р. плавильної ділянки; 20.09.1979 присвоєно 3 розряд заливальника металу; 11.05.1983 у цьому ж цеху переведено вибивальником виливків по 2 розряду; 29.08.1983 переведено на ремонтно-будівельну ділянку тесляром 4 розряду (а.с.29).

Не погодившись з діями відповідача щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 до пільгового стажу за Списком № 1, позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

V. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також, у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються, зокрема, Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Абзацом першим частини першої статті 24 Закону України № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV встановлено, що страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом.

За кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Крім того, статтею 13 Закону №1788-XII передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: а) працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують зі статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом про трудову діяльність працівника, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судом, до пенсійного органу надійшла заява-повідомлення ВАТ «Запорізький арматурний завод» № 406 від 30.06.2011 про анулювання та відкликання довідки № 340 від 23.12.2005, оскільки ВАТ «Запорізький арматурний завод» не є правонаступником ЗВО «Арматуробудування».

Також у матеріалах пенсійної справи наявна довідка від 19.08.2005 № 223, видана ВАТ «Запорізький арматурний завод», на ім`я ОСОБА_1 , про те, що він дійсно працював у ВАТ «Запорізький арматурний завод», зокрема, з 24.03.1979 по 10.05.1983 у чавуноливарному цеху заливальником металу по 3 розряду.

Разом з тим, відповідачем було переглянуто пільговий стаж позивача та період роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 виключено з розрахунку пільгового стажу ОСОБА_1 , лише з тієї причини, що ВАТ «Запорізький арматурний завод» не є правонаступником ЗВО «Арматуробудування».

Суд зазначає, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках, а саме за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Крім того, суд підкреслює, що частиною першою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено право органів, що призначають пенсії, вимагати відповідні документи від підприємств, організацій та окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 2.3 Положення про управління Пенсійного Фонду України в районах, містах і районах у містах управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.04.2002 № 8-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.05.2002 за № 442/6730 (було чинним на момент виникнення спірних правовідносин), управління має право проводити планові та позапланові перевірки на будь-яких підприємствах, в установах, організаціях, фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, інших документів, пов`язаних із призначенням пенсії, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості, зокрема письмові, з питань, що виникають у процесі таких перевірок.

Тобто, у випадку сумнівів щодо відповідності умов роботи, зазначеної у трудовій книжці вимогам статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач мав право здійснити перевірку первинних документів ОСОБА_1 , що відображають характер та умови роботи із шкідливими умовами за списком №1 та знаходяться у ВАТ «Запорізький арматурний завод», але цього відповідачем зроблено не було. Крім того, матеріали справи не містять доказів проведення будь-яких дій спеціалістами пенсійного органу з метою перевірки первинних документів або даних у заяві-повідомленні ВАТ «Запорізький арматурний завод» від 30.06.2011 № 406.

Як зазначалося судом, позивачу видано ВАТ «Запорізький арматурний завод» довідку від 19.08.2005 № 223 про те, що ОСОБА_1 дійсно працював у ВАТ «Запорізький арматурний завод», зокрема, з 24.03.1979 по 10.05.1983 у чавуноливарному цеху заливальником металу по 3 розряду, що відповідає професії за Списком № 1 (розділ ХІ, підрозділ 1а, позиція 11.1а).

У трудовій книжці позивача у спірний період наявні такі записи: 24.03.1979 присвоєна професія заливальника металу 2 р. плавильної ділянки; 20.09.1979 присвоєно 3 розряд заливальника металу; 11.05.1983 у цьому ж цеху переведено вибивальником виливків по 2 розряду; 29.08.1983 переведено на ремонтно-будівельну ділянку тесляром 4 розряду.

Так, Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (чинний на період з 16.01.2003 по 03.08.2016), позиції 11.1а підрозділу 1 «Ливарне виробництво» розділу ХІ «Оброблення металу» відповідають, зокрема, професії вибивальники відливків, заливальники металу.

Відтак, вказані у довідці і трудовій книжці посади, на яких працював позивач, включені до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 № 36.

Крім того, відповідачем не заперечується також, що зазначені в довідці відомості відповідають первинним документам, на підставі яких її було видано.

Зазначене дає підстави для висновку, що документи, на підставі яких ВАТ «Запорізькій арматурний завод» у 2005 році видало довідку від 19.08.2005 № 223 про характер роботи ОСОБА_1 , знаходилися на час видачі цих довідок в розпорядженні підприємства. Доказів про передачу до державного архіву всіх документів ЗВО «Арматуробудування», які мають значення для призначення пенсії на пільгових умовах, суду не надано.

Пояснення представника відповідача, що розпорядження про виключення періоду роботи з 24.03.1979 по 10.05.1983 з пільгового стажу позивачу було прийнято з тих підстав, що управління дійшло висновку про те, що ВАТ «Запорізький арматурний завод» не є правонаступником ЗВО «Арматуробудування», суд сприймає критично, оскільки жодного обґрунтованого рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою пенсій щодо перерахунку пільгового стажу та пенсії позивача відповідачем не приймалося.

Вказане лише підтверджує протиправність дій пенсійного органу стосовно позивача у цій справі, оскільки відповідач об`єктивно мав можливість та навіть був зобов`язаний перевірити наявність у позивача підстав для призначення пільгової пенсії за Списком №1 ще під час призначення їй пенсії, тобто у 2006 році, а також при відкликанні ВАТ «Запорізький арматурний завод» раніше виданої довідки про пільговий стаж позивача, та при прийнятті до уваги довідки від 19.08.2005 № 223 шляхом перевірки наданої третьою особою інформації.

Суд наголошує, що діючим законодавством не передбачено відкликання виданих довідок про уточнення особливого характеру роботи чи умов праці, необхідних для призначення пільгової пенсії.

Таким чином, відповідачем не доведено недостовірність даних щодо умов та характеру праці позивача, на підставі яких позивачу була призначена пільгова пенсія у 2006 році та відповідно правомірності своїх дій, а судом також не встановлено, що пенсія позивачу була призначена на підставі недостовірних документів, у зв`язку з чим, на підставі аналізу вищезазначених обставин у їх сукупності з нормами матеріального права, якими регулюються спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення вимог позову з підстав протиправності дій відповідача по справі.

Суд зазначає, що незарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в пункті 3.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №1-25/2010 від 29.06.2010) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто, обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що до пільгового стажу позивача за Списком №1 має бути зарахований спірний період роботи з 24.03.1979 по 10.05.1983, що буде відновленням порушеного права позивача.

Суд вказує, що критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти під час прийняття рішення на власний розсуд. Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 480/4288/21, від 22.09.2022 у справі № 380/12913/21.

Оскільки відповідачем вже вчинено юридично значущі дії щодо юридичної ситуації позивача, які визнані судом протиправними, у відповідача відсутній інший варіант правової поведінки, окрім зарахування відповідного періоду роботи до пільгового стажу позивача та проведення перерахунку його пенсії, що вказує на відсутність втручання у його дискреційні повноваження.

Враховуючи те, що ухвалою від 21.03.2024 суд залишив без розгляду позовні вимоги за період з 01.08.2011 по 15.06.2023 (включно), перерахунок та виплата пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983 мають бути здійснені з 16.06.2023.

VI. Висновки суду.

Частинами першою, другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

VII. Розподіл судових витрат.

Квитанцією від 13.12.2023 № 0.0..1 підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1073,60 грн. За таких обставин, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1073,60 грн підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 з урахуванням періоду роботи з 24.03.1979 по 28.08.1983, починаючи з 16.06.2023.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, місцезнаходження: пр.Соборний, буд.158-Б, м.Запоріжжя, 69057; .

Рішення у повному обсязі складено та підписано 21.03.2024.

Суддя К.В.Мінаєва