Справа № 140/26193/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/26193/23 пров. № А/857/25315/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Довгої О.І., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дестайл Студія» на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року, ухвалене суддею Андрусенко О.О. у м. Луцьку, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 460/21543/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дестайл Студія» до Головного управління ДПС у Волинській області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 13.07.2023 року № .

20 листопада 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Волинській області від 13 липня 2023 року № в частині застосування штрафу в сумі 30902,14 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дестайл Студія» судовий збір в сумі 1553,50 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що на час реєстрації податкових накладних, одночасно діяли дві норми податкового законодавства, одна з яких звільняла платників податку від відповідальності за порушення податкового законодавства на час дії карантину, а інша, на час дії воєнного стану, дозволяла застосування штрафних фінансових санкцій за порушення податкового законодавства, зокрема реєстрації податкових накладних, і одночасно зобов`язувала платника податків зареєструвати податкові накладні складені з 24.02.2022 року до 15.07.2022 року, за винятком випадків коли платник податків довів, що він не може виконати цей обов`язок. Позивач, на думку суду, виконав свій обов`язок, обравши найсприятливіший для себе варіант поведінки визначений податковими нормами, зважаючи на те, що на час складення і реєстрації податкових накладних діяв карантин введений в Україні з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Що стосується розміру штрафу, то суд першої інстанції зазначив, що на час прийняття податкового повідомлення-рішення діяли правові норми, які передбачали зменшений розмір штрафу, порівняно із статтею 120 ПК України. Отже, на думку суду першої інстанції, відповідач неправильно визначив розмір штрафу за порушення строків реєстрації податкових накладних. З цих підстав суд скасував рішення суду першої інстанції частково, вважаючи, що розмір штрафу, який необхідно застосувати до позивача становить 10%, а не 30%.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає те, що суд першої інстанції порушив норми матеріального права, а тому зробив помилковий висновок про часткове задоволення позову.

Таку позицію відповідач пояснює тим, що з 01.03.2020 року діяли норми Податкового кодексу України, які на час карантину пов`язаного із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, встановлювали мораторій на застосування штрафних санкцій за порушення податкового законодавства, які були чинним на момент реєстрації податкових накладних. Зважаючи на це, позивач вважає, що не має нести відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних під час дії карантину.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що 29.05.2023 відповідач провів камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дестайл Студія» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої склав акт № 8941/03-20-04-08/41916343.

У акті перевірки відповідач зазначив, що позивач порушив граничні строки реєстрації податкових накладних:

- № 11 від 29.12.2021, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 8 від 15.12.2021, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 9 від 22.12.2021, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 1 від 06.12.2021, дата реєстрації 29.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 1 від 01.11.2021, дата реєстрації 29.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 4 від 30.11.2021, дата реєстрації 29.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 3 від 17.11.2021, дата реєстрації 29.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 6 від 13.12.2021, дата реєстрації 29.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 9 від 28.01.2022, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 5 від 06.01.2022, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 6 від 12.01.2022, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022;

- № 7 від 13.01.2022, дата реєстрації 30.06.2022, граничний термін реєстрації 27.05.2022.

На підставі акта перевірки, 13.07.2023 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення № , яким застосував до позивача штраф, відповідно до статті 120-1 статті 120 Податкового кодексу України, за затримку реєстрації податкових накладних в розмірі 30% на загальну суму 53391, 20 грн.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з абзацом 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Статтею 120-1 ПК України визначена відповідальність платників податків за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та допущення помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Згідно правовою нормою вказаної статті, платники податку на додану вартість за порушення граничного строку реєстрації податкової накладної, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, несуть відповідальність у вигляді штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року № 533-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі Закон № 533-IX).

У зв`язку з набранням чинності Закону № 533-ІХ (з урахуванням змін, внесених Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» та Закону України від 13 травня 2020 року № 591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)») підрозділ 10 розділуПодаткового кодексу України був доповнений пунктом 52-1.

Згідно з п. 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, за порушення податкового законодавства, вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), штрафні санкції не застосовуються, крім санкцій за: порушення вимог до договорів довгострокового страхування життя чи договорів страхування в межах недержавного пенсійного забезпечення, зокрема страхування додаткової пенсії; відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, без згоди контролюючого органу; порушення вимог законодавства в частині: обліку, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального, спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; здійснення суб`єктами господарювання операцій з реалізації пального або спирту етилового без реєстрації таких суб`єктів платниками акцизного податку; порушення нарахування, декларування та сплати податку на додану вартість, акцизного податку, рентної плати.

Таким чином, перелік порушень податкового законодавства, за які контролюючим органом нараховуються штрафні санкції в період дії карантину на території України є вичерпним та не включає застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у період з 01 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Пункт 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України містив чітку вказівку на темпоральний критерій незастосування штрафних санкцій за вчинені порушення: з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину. Законодавець шляхом внесення змін до Податкового кодексу України запровадив мораторій на застосування штрафних санкцій, зокрема, за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування в «Єдиному реєстрі податкових накладних» у відповідний період.

Кабінет Міністрів України установив карантин на підставі постанови від 11 березня 2020 року № 211 з 12 березня 2020 року. Постановою від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України скасував 30 червня 2023 року з 24 години 00 хвилин на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. До завершення карантину Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні був введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та досі триває.

З метою реалізації необхідних заходів щодо підтримки військових і правоохоронних підрозділів у відбитті збройного нападу російської федерації та забезпечення прав і обов`язків платників податків Верховна Рада України прийняла Закон України від 3 березня 2022 року № 2118-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», який набрав чинності 7 березня 2022 року (далі Закон № 2118-IX). Законом № 2118-IX підрозділ 10 розділуПодаткового кодексу України був доповнений пунктом 69, згідно з яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.

На підставі підпунктів 69.1, 69.9 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України, в разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок, зокрема, щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, встановленої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, то в такому випадку платники податків звільняються від визначеної цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом трьох місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні. Для платників та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Законом від 24 березня 2022 року № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» було внесено зміни до підпункту 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України, а саме: слова «трьох місяців» замінено словами «шести місяців».

Пункт 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України не встановив нових особливостей відповідальності за недотримання таких обов`язків, аніж тих, що були закріплені раніше пунктом 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Наведене вказує, що на правовідносини (зокрема, щодо настання відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових), які виникли до набрання чинності Закону № 2118-IX, поширювали дію положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ, згідно з якими штрафні санкції не застосовувалися за порушення податкового законодавства (зокрема, за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних), вчинені протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Обидві зазначені норми регулюють ті самі правовідносини, а саме порядок та умови звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. Норми пункту 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України встановлювали, що звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних надається платникам лише за умови подальшої реєстрації таких накладних упродовж шести місяців з дня припинення воєнного стану. Положення пункту 52-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України закріплювали безумовне звільнення від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в «Єдиному реєстрі податкових накладних» у період з 1 березня 2020 року і по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину.

Зважаючи на тотожність диспозицій наведених норм Податкового кодексу України (предмету правопорушень, на які спрямована дія цих норм), які є різними за своєю гіпотезою (умов, за яких ці норми підлягають застосуванню), пункт 52-1 підрозділу 10 розділупідлягає застосуванню під час «ковідного» мораторію, а пункт 69.1 підрозділу 10 розділумає діяти після запровадження воєнного стану. Паралельне існування обставин, за яких підлягають застосуванню обидві розглядувані норми, не виключає необхідність застосування кожної з них. Оскільки зазначені приписи мають кожен свої умови застосування, вони не конкурують між собою. Тому, пізніший час прийняття пункту 69.1 підрозділу 10 розділуне може заперечувати необхідність застосування пункту 52-1 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України, якщо наявні відповідні умови («ковідний» мораторій).

Пізніше Верховна Рада України прийняла Закон України від 12 травня 2022 року № 2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі Закон № 2260-IX). У зв`язку із набранням чинності 27 травня 2022 року Закону № 2260-IX підпункт 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України було викладено у такій редакції: «У разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в «Єдиному реєстрі податкових накладних» до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику».

Отже, з набранням чинності Законом № 2260-IX встановлене підпунктом 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України звільнення від відповідальності стало узалежнено від підтвердження у визначеному законодавством порядку можливості чи неможливості виконання платником обов`язку, зокрема, щодо реєстрації у відповідному реєстрі податкових накладних.

Закон № 2260-IX доповнив підпункт 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України положеннями, відповідно до яких у разі виявлення порушень законодавства за результатами проведення перевірок до платників застосовується відповідальність згідно з цим Кодексом, законами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, з урахуванням обставин, визначених підпунктом 112.8.9 пункту 112.8 статті 112 цього Кодексу, що звільняють від фінансової відповідальності. Не застосовуються вимоги законодавства щодо мораторію (зупинення) застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на період дії воєнного, надзвичайного стану та/або на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). По суті, з 27 травня 2022 року припинили дію норми зупинення строків щодо реєстрації податкових накладних, введені на підставі Закону № 2118-IX у зв`язку із запровадженням воєнного стану, щодо осіб, які мають можливість такі обов`язки щодо реєстрації.

Законом № 2260-IX було внесено зміни також до підпункту 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України. Відповідно до нової редакції цієї норми для платників податків та контролюючих органів зупинявся перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, зокрема визначеної пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків.

З 27 травня 2022 року пункт 69 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України був доповнений підпунктом 69.1-1. Згідно з цими новими положеннями платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, платник звільняється від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в період дії мораторію, запровадженого пунктом 52-1 підрозділу 10 розділуПодаткового кодексу України, з 1 березня 2020 року по 26 травня 2022 року.

Податкове правопорушення щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних в «Єдиному реєстрі податкових накладних» є триваючим, початком якого є наступний день за останнім (граничним) днем реєстрації податкової накладної. Припиняється таке порушення в день фактичної реєстрації податкової накладної. Тому, коли податкова накладна/розрахунок коригування складена (-ий) в період дії мораторію, а зареєстрована (-ий) після скасування дії мораторію (тобто після 26 травня 2022 року), відповідальність за порушення строків реєстрації накладних застосовується за період, у якому перестали існувати підстави для звільнення від відповідальності.

Зважаючи на те, що спірні податкові накладні складені в період дії мораторію, а зареєстровані після того, як такий мораторій був скасований, то позивач несе відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних в загальному порядку, тобто передбаченому пунктом 120-1 ст. 120 ПК України.

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач порушив строк реєстрації податкових накладних передбачений ст. 201 ПК України.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України щодо відновлення обмеження перебування грального бізнесу на спрощеній системі оподаткування від 12.01.2023 № 2876-IX (який набрав законної сили 08.02.2023) внесено зміни до розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України такі зміни: а саме підрозділ 2 доповнено пунктами 89 та 90.

Відповідно до п. 89 підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, визначено, що тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням таких граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до 5 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

Згідно з п. 90 даного розділу тимчасово, протягом дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано, штраф за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 цього підрозділу для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлюється у розмірі: - 2 відсотки суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Тобто, Законом України від 12.01.2023 № 2876-ІХ, який набрав чинності 08.02.2023, збільшено тривалість граничного строку реєстрації податкової накладної, залежно від дня її складення та зменшено відсоткові розміри ставок штрафу за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого пунктом 89 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд першої інстанції вважає, що до спірних правовідносин за порушення строків реєстрації податкових накладних відповідач мав би застосувати до позивача вищевказані норми права щодо розміру штрафу.

Однак, апеляційний суд не погоджується із такою думкою суду першої інстанції, оскільки, як зазначено у пункті 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, штраф передбачений у цьому пункті застосовується за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкових накладних, що передбачений пунктом 89 цього підрозділу, а не абзацом 14 п. 201.10 ст. 201 ПК України.

На думку апеляційного суду, штрафи передбачені у пункті 90 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України мають застосовуватися за порушення строків реєстрації податкових накладних за новими правилами, тобто тими які передбачені у пункті 89 підрозділ 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України і введені в дію з 08.02.2023.

Отже, за порушення строків реєстрації податкових накладних № 11 від 29.12.2021, № 8 від 15.12.2021, № 9 від 22.12.2021, № 1 від 06.12.2021, № 1 від 01.11.2021, № 4 від 30.11.2021, № 3 від 17.11.2021, № 6 від 13.12.2021, № 9 від 28.01.2022, № 5 від 06.01.2022, № 6 від 12.01.2022, № 7 від 13.01.2022 на 33-34 дні необхідно застосувати штраф 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних, на підставі п. 120-1 ст. 120 ПК України.

Позивач вважає, що до нього не застосовується штраф за порушення строків реєстрації податкових накладних, оскільки, на час реєстрації податкових накладних, діяв «ковідний» мораторій.

Однак, як встановив вище апеляційний суд, «ковідний» мораторій закінчився 27.05.2022 року, і з цієї дати діяли загальні норми щодо строків реєстрації податкових накладних та відповідальності за їх порушення.

Апеляційний суд встановив, що позивач зареєстрував податкові накладні у червні 2022 року, тобто після закінчення «ковідного» мораторію.

Таким чином, позивач має нести відповідальність за порушення строків реєстрації податкових накладних на підставі п. 120-1 ст. 120 ПК України.

Отже, рішення відповідача про застосування до позивача штрафних санкцій передбачених п. 120-1 ст. 120 ПК України є правомірним.

Наведений апеляційним судом висновок є підставою для відмови в задоволенні позову в повному обсязі.

Як йшлося вище, відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з положеннями частини 2 цієї ж статті КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, які визначають відповідальність платника податків за порушення строків реєстрації податкових накладних, рішення суду першої інстанції не можна визнати законним.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, тому рішення суду необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу, на думку апеляційного суду, необхідно задовольнити частково.

Оскільки апеляційний суд відмовив в задоволенні позову, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 286, 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дестайл Студія» задовольнити частково.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року в справі № 140/26193/23 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді О. І. Довга
Р. М. Шавель
Постанова складена 19.03.2024 року