Справа № 569/5615/24
Суддя: Левчук О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/5615/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в складі

головуючого суддi Левчука О.В.

за участі секретаря судового засідання Янка М.В.

з участю: представника Управління Державної міграційної служби України в

Рівненській області Ковалик Х.М., П`ятак Д. О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Брусніка І.А.,

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi спpаву за позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до Громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України,

ВСТАНОВИВ:

УДМС України в Рівненській області звернулось до суду з адміністративним позовом про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення за межі території України. та поміщення громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.

В обгрунтування заявлених позовних вимог зазначають, що співробітниками міграційної поліції ГУНП в Рівненській області 20.03.2024 виявлено та доставлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Рівненського MB УДМС у Рівненській області для з`ясування обставин щодо порушення міграційного законодавства України. Громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив в`їзд в Україну 28 жовтня 2021 року через КПП "Бачівськ" за паспортом 759933620 від 30.01.2019. Приїхав в Україну до своєї дружини громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приватних справах, 26 січня 2022 року закінчився дозволений строк перебування на території України. Однак, іноземець територію України вчасно не залишив, чим порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Зі слів іноземця, вчасно не покинув територію України у зв`язку з воєнним станом. 02 листопада 2022 року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (протокол МРВ 000547), та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 гривень. Рішенням УДМС України в Рівненській області від 20.03.2024 іноземця поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації особи.

Зважаючи на те, що у іноземець вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, ухиляється від виконання рішення про примусове видровення, УДМС України в Рівненській області просить застосувати передбачені законом заходи та затримати іноземця з метою забезпечення видворення за межі України з одночасним поміщенням до державної установи, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, а саме - Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні заперечили проти задоволення позову.

Суд, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі та оцінивши у їх сукупності, прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що співробітниками міграційної поліції ГУНП в Рівненській області 20.03.2024 виявлено та доставлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Рівненського MB УДМС у Рівненській області для з`ясування обставин щодо порушення міграційного законодавства України.

Згідно з матеріалами справи, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив в`їзд в Україну 28 жовтня 2021 року через КПП "Бачівськ" за паспортом 759933620 від 30.01.2019. Приїхав в Україну до своєї дружини громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у приватних справах, 26 січня 2022 року закінчився дозволений строк перебування на території України. Однак, іноземець територію України вчасно не залишив, чим порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства. Зі слів іноземця, вчасно не покинув територію України у зв`язку з воєнним станом.

02 листопада 2022 року було складено протокол про адміністративне затримання іноземця серії НОМЕР_1 , згідно якого ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2040 гривень.

Рішенням УДМС України в Рівненській області від 20.03.2024 іноземця поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації особи.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються: Конституцією України, Законом № 3773-VI, який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України та підзаконними нормативно правовими актами, зокрема, Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/171/150 (далі-Інструкція), Типовим положенням про пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 17.07.2003 № 1110(далі- Положення); Інструкцією про порядок утримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29.02.2016 № 141(далі - Інструкція № 141).

Так, п.7 ч.1ст.1 Закону № 3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні. Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України (ч. 3ст. 9 Закону № 3773-VI).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обгрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави( ч.1ст.30 Закону № 3773-VI).

Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення з наступним повідомленням протягом 24 годин прокурора розміщує іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першої цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України (п.3.ст.30 Закону № 3773-VI).

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців ( п. 4ст.30 Закону № 3773-VI).

Із вказаними правовими нормами узгоджуються зміст Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, яка визначає порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів,органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України під час прийняття рішення про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, а також під час прийняття рішення про продовження строку затримання.

У п.2 Інструкції визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до ч.1ст. 289 КАСУ.

Відповідно до п.1 ст.289 КАС України, за наявності обґрунтованих підстав вважати,що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення,перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подаєтьсядо місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тим часового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або)забезпечення видворення за межі території України.

Відповідно до п.11 даної статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

Згідно з Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд зазначає, що доказів наявності законних підстав для перебування на території України громадянин рф ОСОБА_1 до матеріалів справи та в судовому засіданні не надав.

Крім того, після закінчення дозволеного строку перебування він не виїхав з території України. Документів про продовження строку перебування в Україні, у встановлений законом строк не подавав; з метою продовження строку перебування в Україні, отримання посвідки на тимчасове проживання, дозволу на імміграцію не звертався. З питань визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до компетентних органів не звертався, що свідчить, що ОСОБА_1 усвідомлював, що цим самим порушує міграційне законодавство України.

Порушення особою законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства у випадку, коли відсутні документи, які посвідчують особу, та відсутність документів, що свідчать про законне перебування на території України, є підставою для затримання особи з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення з території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 13 лютого 2019 року у справі № 359/5975/17.

Отже, відповідач тривалий час перебуває на території України без законних підстав, що є грубим порушенням законодавства України про правовий статус іноземців; у нього відсутні підстави для законного перебування в Україні; не встановлено й підстав для застосування щодо відповідача положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту».

Щодо доводів представника відповідача про те, що відповідач підпадає під дію положень Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», суд зауважує, що вказані питання повинні вирішуватися в справі за позовом особи до органу Державної міграційної служби України відповідно до приписів Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» від 08.07.2011 № 3671-VI.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи те, що громадянин російської федерації вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для прийняття судом рішення про його затримання з метою забезпечення видворення за межі території України та поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні строком на шість місяців.

За приписами ч. 18 ст. 289 КАС України, на час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Тобто, у разі апеляційного оскарження цього рішення, відповідач буде продовжувати утримуватися в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, до завершення апеляційного оскарження.

Керуючись ст.9,19,20,77,288,289,371 КАС України, суд

ВИРIШИВ:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до Громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання іноземця з метою забезпечення примусового видворення за межі території України задовольнити.

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Помістити громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до Волинського Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, місцезнаходження: 33028, м. Рівне, вул.16 Липня, 6, ;

відповідач: Громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцеперебування: Волинський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України, АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду виготовлено та підписано 22 березня 2024 року.

Суддя Левчук О. В.