Справа № 420/26279/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/26279/23

Головуючий в І інстанції: Потоцька Н.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 04.12.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Одеської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» (далі позивач) звернулось з адміністративним позовом до Одеської митниці (далі відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці Державної митної служби України від 08.09.2023 року № UA500500/2023/000581/2 про коригування митної вартості товарів;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 08.09.2023 року № UA500500/2023/001174.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України №UA500500/2023/000581/2 від 08.09.2023 року про коригування митної вартості товарів.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA500500/2023/001174 від 08.09.2023 року, прийняту Одеською митницею як відокремленим підрозділом Державної митної служби України.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» суму судового збору в розмірі 2 684 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Одеська митниця подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає про правомірність дій Одеської митниці щодо прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, оскільки документи, які надані позивачем до митного органу на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, містили розбіжності.

Зокрема, апелянт зазначає, що відповідно до пп. в) п.1 ч.10 ст.58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах, як вказує апелянт, відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо було перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» () відповідно до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань зареєстроване 18.02.2005 року за №0005487.

Підприємство здійснює господарську діяльність за такими видами економічної діяльності: 13.95 Виробництво нетканих текстильних матеріалів і виробів із них, крім одягу (основний); 31.09 Виробництво інших меблів; 13.20 Ткацьке виробництво; 22.22 Виробництво тари з пластмас; 46.41 Оптова торгівля текстильними товарами; 46.47 Оптова торгівля меблями, килимами й освітлювальним приладдям; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 13.91 Виробництво трикотажного полотна; 13.92 Виробництво готових текстильних виробів, крім одягу; 13.93 Виробництво килимів і килимових виробів; 13.94 Виробництво канатів, мотузок, шпагату та сіток; 13.96 Виробництво інших текстильних виробів технічного та промислового призначення; 13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.; 14.12 Виробництво робочого одягу; 20.60 Виробництво штучних і синтетичних волокон; 22.21 Виробництво плит, листів, труб і профілів із пластмас; 32.50 Виробництво медичних і стоматологічних інструментів і матеріалів; 32.99 Виробництво іншої продукції, н.в.і.у.; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

З метою належного митного оформлення товарів, що поставляються на адресу позивача, між ТОВ «ОДЄТЕКС» (довіритель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Орикс Юг» (повірений) було укладено договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 року № СМ-28.

Пунктом 1.1 Договору № СМ-28 передбачено, що ТОВ «Орикс Юг» приймає на себе зобов`язання щодо надання на користь ТОВ «ОДЄТЕКС» послуг митного брокера по відношенню вантажів, майна та послуг ТОВ «ОДЄТЕКС», що переміщуються через митний кордон України, з виконанням всіх норм та вимог, визначених для ТОВ «ОДЄТЕКС», як декларанта. Надання послуг ТОВ «Орикс Юг» здійснюється на штатній основі за рахунок ТОВ «ОДЄТЕКС».

З метою організації та забезпечення перевезень вантажів автомобільним транспортом у міжміському та/або місцевому сполученні, міжнародному сполученні між ТОВ «ОДЄТЕКС» (замовник) та експедитором фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір про надання транспортних послуг від 01.08.2023 року.

Між «ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI» (постачальник), з одного боку, та ТОВ «ОДЄТЕКС» (покупець), з іншого боку, було укладено контракт на поставку від 18.07.2023 року № ELS/1807.

Відповідно до п. 1.1 Контракту № ELS/1807 постачальник продає, а покупець приймає та оплачує полімерну сировину (поліетилен високого та низького тиску, лінійний поліетилен, поліпропілен та ін.) для виробництва різноманітної продукції, в подальшому іменований Товар.

Пунктом 1.2 Контракту № ELS/1807 передбачено, що асортимент, кількість, ціна, умови (строки) оплати та поставки, та інші умови поставки вказуються у Проформах-інвойс на кожну окрему поставку або серію поставок.

Товар постачається виключно на умовах та в строки визначені цим Договором та проформами-інвойс на кожну окрему партію Товару (п. 3.1 Контракту № ELS/1807).

Умови поставки за даним Контрактом визначаються сторонами у відповідності з інкотермс-2010 та вказуються у проформі-інвойс на кожну окрему поставку (п. 3.2 Контракту № ELS/1807).

31.07.2023 року ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI у відповідності до вимог п.п. 1.2, 2.1 та 2.6 Контракту № ELS/1807 було направлено ТОВ «ОДЄТЕКС» проформу інвойс за № 3006, яким встановлювалася кількість Товару: поліетилен HDPE HF 4760 (BL3) 22 т., яку зобов`язувалося поставити ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI, вартість Товару: 26 994 доларів США, яку мало сплатити ТОВ «ОДЄТЕКС».

Проформою інвойс від 31.07.2023 року № 3006 було передбачено, що ціни на Товар зафіксовані в доларах США і включають витрати на упаковку, пакувальні матеріали, маркування, завантаження та вивезення. Також, визначено умови поставки: FCA Istanbul.

ТОВ «ОДЄТЕКС», на підставі Договору № 01-08/23 доручило ФОП ОСОБА_1 здійснити перевезення Товару за Контрактом № ELS/1807, а відповідно TOB «Орикс Юг» здійснювало митне оформлення даного Товару за Контрактом № ELS/1807, на підставі Договору № СМ-28.

01.08.2023 року ТОВ «ОДЄТЕКС», на виконання умов п. 3.3 Контракту 5 № ELS/1807, здійснило грошовий переказ на користь ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI у сумі 80 982 долари США, що включала 100 % оплату вартості Товару, відповідно до інвойсів від 31.07.2023 року №3004, №3005 та №3006, які були виставлені на оплату постачальником позивачу за три окремі партії Товару за Контрактом №ELS/1807.

ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI складено пакувальний лист від 30.08.2023 року № 27, комерційний інвойс від 30.08.2023 року №ELE020, складено лист від 30.08.2023 року, яким додатково повідомило, що ціна: 1227,00 доларів США за тонну на умовах FCA Istanbul, за Товар: поліетилен HDPE HF-4760 (BL3), включає вартість упаковки та маркування та виконало умови щодо поставки Товару, передбачені проформою-інвойс від 30.07.2023 року № 3006, комерційним інвойсом від 30.08.2023 року № ELE020.

ФОП ОСОБА_1 забезпечив перевезення вищевказаного Товару на підставі Договору №01-08/23, міжнародної автотранспортної накладної від 31.08.2023 року та транзитної декларації Т1 від 30.08.2023 року № 23TR2609.

08.09.2023 року, у зв`язку з прибуттям Товару на митну територію України, TOB «Орикс Юг», в інтересах ТОВ «ОДЄТЕКС» на підставі Договору № СМ-28, було подано митну декларацію за № 23UA24U4 на Товар: полімери етилену в первинних формах (гранульовані), марка HDPE HF4760- BL3-22000 кг. Питома густина 0,954 г/смЗ, показник плинності розплаву (ПТР) 1,2 грам/10 хвилин при навантаженні 5,0 кгс. Використовується у власному виробництві екструзійних матеріалів. За способом пакування не призначений для роздрібненої торгівлі. Торгівельна марка - JPC. Виробник «JAM PETROMICAL COMPANY». Країна виробництва IR. Місць 16 РХ/16/1 мішки на палетах. Вага нетто 22 000 кг.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, було подано наступні документи:

- контракт від 18.07.2023 року № ELS/1807;

- сертифікат якості (аналізу) від 27.07.2023 року PGP-EXP-JPC-4020;

- проформи-інвойс від 31.07.2023 року №№ 3004,3005 та 3006;

- пакувальний лист від 30.08.2023 року № 27;

- комерційний-інвойс від 30.08.2023 року №ELE020;

- платіжна інструкція в іноземній валюті від 01.08.2023 року №190;

- автотранспортна накладна (CMR) від 31.08.2023 року;

- транзитна декларація Т1 від 30.08.2023 pоку № 3TR2609;

- сертифікат про походження товару MIS-120275-1;

- рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.08.2023 року № 187;

- довідка про автотранспорті витрати від 31.08.2023 року № 31/08;

- лист-повідомлення від постачальника від 30.08.2023 року;

- характеристики HF-4760 (BL3);

- довідка про склад товару від 07.09.2023 року;

- договір про надання транспортних послуг від 01.08.2023 року № 01-08/23;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;

- звіт про зважування від 08.09.2023 року;

- договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 року № СМ-28.

Митну вартість поставлених товарів, позивач визначив за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів які імпортуються.

Однак, під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого позивачем по зазначеній митній декларації, Одеська митниця встановила, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до п.п. в) п.1 ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

На підставі зазначеного, відповідно до ч.3 ст. 53 МК України, Одеською митницею було зобов`язано декларанта протягом 10 днів надати (за наявності) додаткові документи, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) у відповідності до ст. 254 МКУ копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову; 5) документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару.

Разом з тим, позивачу було запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості.

На виконання вимог митного органу, 08.09.2023 року позивач надав пояснення, до яких додав виписку по рахунку ТОВ «ОДЄТЕКС» №410110079 від 01.08.2023 року; інформацію від незалежної експертної міжнародної біржової організації ICIS від 10.08.2023 року; інформацію від незалежної експертної міжнародної біржової організації POLYMERUPDATE від 04.08.2023 року та 18.08.2023 року. Також, позивач зазначив, що інші вищезазначені документи вже надавались до митної декларації.

Так, за результатами розгляду поданих документів, рішенням №UA500500/2023/000581/2 08.09.2023 року Одеська митниця здійснила коригування заявленої позивачем митної вартості товару за резервним методом, яким митну вартість товару №1 скориговано до рівня 1,47 дол. США/кг, замість 1,338869 дол. США /кг., яка була заявлена декларантом.

Також, Одеська митниця склала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001174.

Товар було випущено у вільний обіг за митною декларацією № 23UА32U8 від 08.09.2023 року, за якою було сплачено різницю митних платежів за митною декларацією, визначеною декларантом, та митною вартістю, визначеною митним органом при митному оформленні товарів, у розмірі 21 099,14 грн.

Не погоджуючись із прийнятими Одеською митницею рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЄТЕКС» оскаржило їх в судовому порядку.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позов, дійшов висновку, що вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Щодо розбіжностей між заявленою декларантом митною вартістю товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, суд першої інстанції зазначив, що така розбіжність може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте, не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. Як вказав суд першої інстанції, в такому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Оскільки, позивачем до митного органу було надано рахунок-фактуру (інвойс), рахунок-проформу, платіжні доручення, та специфікацію, вартість товару в яких є тотожними та повністю відповідають ціні, зазначеній в митній декларації, суд першої інстанції дійшов висновку, що розбіжність між заявленою декларантом митною вартістю товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є підставою для коригування митної вартості.

Також, щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000 грн. є обґрунтованим та пропорційними до предмета спору та складності справи.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на викладене.

Відповідно до ст. 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч.2 цієї статті.

У разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи відповідно до переліку, наведеному в даній нормі.

Статтею 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості, у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Згідно з ч.6 ст.54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до положень ч.2 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

- декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

- рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

- якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

- за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

- транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

- копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

- якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно приписів ст.55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Стаття 57 МК України встановлює, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2,3 ст.58 МК України визначено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч.5 ст.58 МК України).

Відповідно до положень ст.60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Отже, з наведених норм вбачається, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості та в разі виникнення сумніву щодо правильності зазначеної митної вартості товару має повноваження витребувати додаткові документи, які дають змогу об`єктивно підтвердити заявлену декларантом митну вартість.

Також, наведеними нормами передбачено, що витребування митним органом додаткових документів має відбуватися у випадку наявності обґрунтованого сумніву у достовірності поданих декларантом відомостей.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст.53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Отже, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які саме документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження числового значення складових митної вартості товарів позивачем були надані наступні документи: контракт від 18.07.2023 року № ELS/1807; сертифікат якості (аналізу) від 27.07.2023 року PGP-EXP-JPC-4020; проформи-інвойс від 31.07.2023 року №3004, №3005 та №3006; пакувальний лист від 30.08.2023 року № 27; комерційний-інвойс від 30.08.2023 року №ELE020; платіжна інструкція в іноземній валюті від 01.08.2023 року №190; автотранспортна накладна (CMR) від 31.08.2023 року; транзитна декларація Т1 від 30.08.2023 pоку №23TR2609; сертифікат про походження товару MIS-120275-1; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 31.08.2023 року № 187; довідка про автотранспорті витрати від 31.08.2023 року № 31/08; лист-повідомлення від постачальника від 30.08.2023 року; характеристики HF-4760 (BL3); довідка про склад товару від 07.09.2023 року; договір про надання транспортних послуг від 01.08.2023 року № 01-08/23; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ; звіт про зважування від 08.09.2023 року; договір доручення на надання послуг з митного оформлення вантажів від 24.02.2015 року № СМ-28.

Таким чином, під час митного оформлення товару позивачем подано документи, за якими, відповідно до частини першої статті 53 МК України, має підтверджуватись заявлена митна вартість.

Однак, в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, Одеська митниця зазначила обставини, які викликали сумнів щодо заявленої позивачем митної вартості товару, як підстави для витребування додаткових документів.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч.10 ст. 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

У рішенні про коригування митної вартості товару, митним органом визначено, що у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 1.2 контракту від 18.07.2023 року № ELS/1807, укладеного між ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI та ТОВ «ОДЄТЕКС» асортимент, кількість, ціна, умови (строки) оплати та поставки, та інші умови поставки вказуються у проформах-інвойс на кожну окрему поставку або серію поставок.

Пунктами 2.1, 2.3 Контракту передбачено, що ціна на товар встановлюється у доларах США з урахуванням базису поставки, включаючи вартість тари, пакування, маркування, а також, з урахуванням інформації про перевезення. Загальна ціна даного Контракту складається з вартості всіх окремих партій товару та складає до 2 000 000 доларів США.

Відповідно до п. 2.6 Контракту ціна партії товару закріплена у відповідній проформі є твердою та не може бути змінена в односторонньому порядку.

Також, п. 3.1, п. 3.2 Контракту передбачено, що товар постачається виключно на умовах та в строки визначені цим Договором та проформами-інвойс на кожну окрему партію товару. Умови поставки за даним Контрактом визначаються сторонами у відповідності з Інкотермс-2010 та вказуються у проформі-інвойс на кожну окрему поставку.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.07.2023 року ELS INTERMODAL LOJISTIK COZUMLERI VE DISTICARET LIMITED SIRKETI було направлено ТОВ «ОДЄТЕКС» проформу-інвойс за №3006, якою було передбачено, що ціни на товар зафіксовані в доларах США і включають витрати на упаковку, пакувальні матеріали, маркування, завантаження та вивезення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскільки, ціна товару вже включає в себе вартість упаковки та маркування, імпортером жодних витрат на пакування понесено не було, а тому за приписами ч.10 ст. 58 МК України ці складові не підлягають додаванню імпортером з метою визначення митної вартості товару та вони не можуть вплинути на правильність визначення імпортером та декларантом митної вартості товару.

Також, колегія суддів зазначає, що в проформі-інвойсі №3006 від 31.07.2023 року визначено умови поставки: FCA Istanbul.

Так, за умовами поставки FCA передбачено, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

На підставі зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що згідно з угодою поставки на умовах FCA товар, що відправляється, повинен бути упакований і маркований, відповідно до вимог з транспортування даного виду товару та всі витрати в цьому випадку покладаються на продавця.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі « 37.Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації, поданої позивачем, зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та її вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Тобто, товар надійшов позивачу у безповоротній упаковці та її вартість входить у ціну товару.

Враховуючи викладене, твердження відповідача про відсутність інформації щодо включення/не включення до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, вартості упаковки або пакувальних матеріалів є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сумніви митного органу у достовірності відомостей про митну вартість товарів, які виникли у зв`язку з тим, що надані документи містили розбіжності, є необґрунтованими.

Також, колегія суддів зазначає, що відсутність визначених митним органом додаткових документів не впливає на правильність визначення декларантом митної вартості товарів за першим методом, що підтверджується наданими до митного оформлення основними документами. Неподання декларантом зазначених документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Щодо застосування відповідачем при коригуванні заявленої позивачем митної вартості товарів резервного методу, колегія суддів зазначає наступне.

Так, митним органом визначено, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби та встановлено, що рівень митної вартості подібних (аналогічних) товарів з урахуванням торгівельної марки та виробника товару є більшим: по товару №1 складає 1,47 дол. США/кг. (МД від 01.06.2023 року № UA500500/2023/18836) ніж заявлено декларантом 1,338869 дол. США/кг.

Колегія суддів вказує, що положеннями п.2.1 розділу ІІ Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 року №598, встановлено про необхідність у рішенні при визначенні митної вартості відповідно до положень ст.ст. 59, 60 та 64 МК України, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, робити пояснення щодо зроблених коригувань.

Діюче законодавство з питань державної митної політики не передбачає іншого документа, в якому митний орган зобов`язаний давати свої висновки щодо причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, аніж рішення про коригування митної вартості товарів.

Таким чином, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Однак, рішення про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000581/2 від 08.09.2023 року не містить інформації, який саме товар було використано в якості джерела інформації, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, країни походження, методи визначення митної вартості тощо.

Також, колегія суддів зазначає, що при прийнятті рішення про коригування митної вартості товару митний орган обмежився лише посиланням на МД від 01.06.2023 року № UA500500/2023/18836 в якості інформації щодо товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

Зазначене, на думку колегії суддів, свідчить, що при коригуванні митної вартості товарів, декларант не має змоги перевірити серед яких митних декларацій контролюючий орган обирає саме ту, що слугує джерелом для коригування митної вартості товарів у конкретному випадку, оскільки доступу до баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України позивач немає, що є позбавленням позивача права доступу до митної декларації, яку використовував митний орган при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів, та порушенням принципу змагальних процесів.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, не відповідає вартості, заявленій ТОВ «ОДЄТЕКС», не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення митного органу є протиправними та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

Разом з цим, враховуючи, що саме прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці № UA500500/2023/001174 від 08.09.2023 року, колегія суддів дійшла висновку, що вказана картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню, як документ, що має похідний характер від рішення про коригування митної вартості.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 21.03.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька