Справа № 460/28049/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2024 року м. Рівне №460/28049/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами письмового провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач 2), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 06.11.2023 №83 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 ;

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періоду проходження ним військової служби під час мобілізації в особливий період, а саме: періоду безпосередньої участі в антитерористичній операції 01.07.2015-31.05.2016, 11.06.2015-15.07.2016 та періоду участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України 01.03.2022-31.07.2022 та 01.08.2022-31.08.2023 в пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період проходження ним військової служби, протягом якого ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в період 01.07.2015-31.05.2016 р., 11.06.2015-15.07.2016 та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в період 01.03.2022-31.07.2022 р. та 01.08.2022-31.08.2023 року у пільговому (кратному) обчисленні один місяць служби за три місяці;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 31.10.2023 року, з урахуванням обгрунтуванням позовних вимог, викладепених у позовній заяві та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Позов обґрунтовано тим, що позивач має право на призначення дострокової пенсії на підставі п.4 ч.1 ст.115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Органом пенсійного фонду України протиправно відмовлено у призначенні дострокової пенсії позивачу, чим порушено гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 19.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Свої заперечення обґрунтовував тим, що за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в м.Києві винесено рішення від 06.11.2023 за №83 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до заяв від 31.10.2023. Так, позивачу відмовдено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страового стажу 25 років.

Головне управління Пенсійного фонду України у Рівненській області подало відзив на позовну заяву, в якому заперечило проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що при призначенні пенсії час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України" зараховується до страхового стажу в одинарному обчисленні. Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про відмову у призначенні пенсії за віком ві 06.11.2023 №83 та наданих до заяви документів про стаж загальний стаж враховано повністю та скадає 21 рік 10 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії. Просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши позовну заяву, відзив, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 23.10.2015.

31.10.2023 позивач звернувся територіального органу Пенсійного Фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком, як учаснику бойових дій зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон України № 1058-ІV).

За принципом екстериторіальності вказану заяву передано на розгляд Головного управління Песійного фонду України в м.Києві.

Опрацювавши заяву позивача, Головним управління Песійного фонду України в м.Києві 06.11.2023 прийнято рішення №3 про відмову в призначенні позивачеві пенсії за віком відповідно до п.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років.

Так, страховий стаж позивача складає 21 рік 10 місяців 15 днів.

Позивач не погоджуючись з таким рішенням відповідача 2, звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно достатті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними.

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції Українивстановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаютьсяЗаконом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі - Закон № 1058-IV).

Так, статтею 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-IV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Досягнення позивачем необхідного пенсійного віку (60 років) не є спірним у даній справі.

Натомість спірним є наявність у позивача необхідного стажу 25 років.

Щодо не зарахування до стажу позивача періоду проходження служби в Збройних Силах України, суд зазначає наступне.

Згідно Військового квитка НОМЕР_2 виданого 13 листопада 1981 року позивач перебував у лавах Збройних сил України в період проведення АТО на території Донецької та Луганської областей і в період повномаштабного вторгнення Російської федерації па території України.

Відповідно до Посвідчення серія НОМЕР_1 виданого 23.10.2015 року позивач є учасником бойових дій.

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_2 № 01-05/1874 від 11.08.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно проходив військову службу по мобілізації в період з 28.04.201 5 року по 15.07.2016 року та 01.03.2022 року по 09.08.2023 року.

Довідкою № 206 від 14.07.2016 року виданою військовою частиною пп НОМЕР_3 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в період 01.06.2016-31.07.2016 року. Також, цей факт підтверджується довідками № 860, 861,4636 від виданими в/ч НОМЕР_4 .

Згідно довідок виданих в/ч НОМЕР_5 від 09.08.2023 за № 3207 та № 226 позивач дійсно в період з 01.03.2022 року по 07.09.2022 року, з 09.10.2022 року по 17.02.2023 року, з 03.03.2023 року по 09.08 2023 року брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Був звільнений з військової служби у відставку та в став на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Підпунктом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530) передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Водночас, згідно з розрахунком стажу, як було зазначено вище, вказаний період служби зараховано до загального стажу лише в одинарному розмірі.

Однак час проходження такої служби зараховується у трикратному розмірі незалежно від того, який вид пенсії та за яким законом вона призначається. Такий правовий висновок у подібних правовідносинах також викладений Верховним Судом у постанові від 05 червня 2018 року в адміністративній справі №348/347/17 та постанові від 30 липня 2019 року в адміністративній справі №346/1454/17.

В той же час обґрунтованих мотивів не зарахування вказаного періоду у пільговому обчисленні відповідачами не наведено.

З огляду на викладене, судом встановлено, що позивачу протиправно не зараховано періоди участі в антитерористчній операції з 01.07.2015 по 31.06.2016, з 11.06.12015 по 15.07.2016 та періоду участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з 01.03.2022 по 31.07.2022, та з 01.08.2022 по 31.08.2023 у трикратному розмірі, а тому суд зазначає, що при призначенні пенсії відповідач зобов`язаний зарахувати такі періоди у трикратному розмірі.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку, що страховий стаж позивача становить більше 25 років.

Оскільки підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії на умовах п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» слугувала саме відсутність у позивача необхідного стажу, а дотримання інших умов для призначення вказаної пенсії не є спірним у даній справі, то суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області №83 від 06.11.2023 про відмову у призначенні позивачу пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст.115 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`зати відповідача повторно роглянути заяву позивача від 31.10.2023 про призначення пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст.115 розділу ХІV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі як суб`єкти владних повноважень в ході розгляду справи частково довели правомірність своєї поведінки в спірних правовідносинах.

Натомість, доводи та аргументи позивача, якими останній обґрунтовував позовні вимоги, знайшли підтвердження за наслідками розгляду справи по суті, а тому позовну заяву належить задовольнити вовністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві від 06.11.2023 №83 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, період проходження ним військової служби, протягом якого ОСОБА_1 брав безпосередню участь в антитерористичній операції в період з 01.07.2015 по 31.05.2016, з 11.06.2015 по 15.07.2016 та участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України в період з 01.03.2022 по 31.07.2022 та з 01.08.2022 по 31.08.2023 у пільговому (кратному) обчисленні один місяць служби за три місяці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, подану 31.10.2023, з урахуванням висновків суду та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 20 березня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві (вул.Бульварно-Кудрявська, 16,м.Київ,01050, ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368)

Суддя У.М. Нор