Справа № 140/5647/21
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/5647/21 пров. № А/857/1992/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Іщук Л.П.,

Обрізка І.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Денисюк Р.С.), постановлену в письмовому провадженні в м.Луцьк 18 січня 2024 року у справі № 140/5647/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

03.06.2021 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі Управління), просив: визнати протиправною бездіяльності, яка призвела до не нарахування та невиплати щомісячного підвищення до пенсії, встановленого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; зобов`язати здійснити з 20.11.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у розмірі двох мінімальних заробітних плат (згідно з законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року, яке набрало законної сили 19.08.2021, позов задоволено.

17.01.2024 ОСОБА_1 подав заяву про визнання протиправним рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду. У заяві зазначено, що відповідач не виконує рішення суду в повному обсязі та продовжує ухилятися від належного виконання, протиправно не здійснює нарахування підвищення до пенсії з 01.12.2022.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року в задоволені заяви відмовлено.

Відмовляючи в задоволені заяви, суд першої інстанції виходив з того, що на виконання рішення суду відповідачем проведено позивачу нарахування підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ за період з 20.11.2020 по 31.03.2021, оскільки відповідно до документів пенсійної справи з 01.04.2021 наявна інформація щодо працевлаштування ОСОБА_1 , що підтверджується листом ГУ ПФУ у Волинській області від 19.09.2023 № 0300-0304-8/55342. Суд першої інстанції вказав, що рішення суду в частині нарахування та виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ в часовому вимірі повинно виконуватись до зміни законодавчого регулювання цих правовідносин. Суд першої інстанції зазначив, що відбулася фактична зміна обставин, оскільки ОСОБА_1 01.04.2021 працевлаштувався, тому з цього часу втратив статус непрацюючого пенсіонера.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що в протоколі перерахунку пенсії, що надав відповідач, в графі «дата перерахунку, вік, ознака роботи» зазначено що позивач «НЕ ПРАЦЮЄ». Скаржник вказує, що в довідці ОК-5 зазначено, що позивач на даний час є не працюючим пенсіонером. Зауважує, що згідно з вказаного документу, позивач працював 04, 07-09 місяці 2021 року, 06-09, 11 місяці 2022 року, тому, лише в цих місяцях відповідач мав право не нараховувати підвищення. Також зазначає, що резолютивна частина рішення не обмежує дію рішення в часі.

Враховуючи положення статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо можливості розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам статті 242 КАС України відповідає.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 20 листопада 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

На виконання судового рішення у цій справі 20.02.2023 Волинським окружним адміністративним судом стягувачу виданий виконавчий лист №1126/2023 про зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області провести з 20 листопада 2020 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

20.03.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за виконавчим листом №1126/2023 відкрито виконавче провадження, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження.

Листом Управління від 19.09.2023 № 0300-0304-8/55342 на адвокатський запит представника позивача повідомлено, що на виконання рішення суду в добровільному порядку з 20.11.2020 проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік та пункту 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 №1774-VIІI). При виконанні рішення суду застосовано як розрахункову величину розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 01.01.2020 2102 грн. Відповідно до документів пенсійної справи з 01.04.2021 наявна інформація щодо працевлаштування ОСОБА_1 , тому з 01.04.2021 для встановлення підвищення до пенсії згідно з статтею 39 Закону 796 немає підстав.

Вважаючи протиправним не здійснення Управлінням нарахування підвищення до пенсії з 01.12.2022, ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку статті 383 КАС України.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Положеннями частини 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 2 статті 383 КАС України закріплено, що у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Вказана стаття 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

З поданих позивачем документів судом першої інстанції встановлено, що на виконання рішення суду Управління провело позивачу нарахування підвищення до пенсії відповідно до статті 39 Закону №796-ХІІ за період з 20.11.2020 по 31.03.2021, оскільки відповідно до документів пенсійної справи з 01.04.2021 наявна інформація щодо працевлаштування ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції зауважує, що однією з умов нарахування та виплати підвищення до пенсії, передбаченого статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є перебування позивача у статусі непрацюючого пенсіонера.

Позивач не заперечує, що працював 04, 07-09 місяці 2021 року, 06-09, 11 місяці 2022 року, однак вказує, що з 01.12.2022 Управління на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року зобов`язане відновити відповідні виплати.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає у зоні гарантованого добровільного відселення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», є щомісячним регулярним платежем, який не є строком та призначається до змін у відповідному нормативно-правовому регулюванні чи правовому статусі.

Оскільки працевлаштування позивача 01.04.2021 мало наслідком фактичну зміну правового статусу позивача, адже з цього часу позивач втратив статус непрацюючого пенсіонера, тому Управління правомірно виконало рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року по момент працевлаштування позивача.

Разом з тим, питання щодо виплати відповідного підвищення з 01.12.2022 є новим спором, оскільки виникає за інших підстав, а не на стадії виконання зазначеного судового рішення. Питання оскарження бездіяльності відповідача щодо відновлення відповідних виплат перебуває поза судовим контролем за виконанням рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі №140/5647/21, таке питання не може бути вирішено у спосіб подання заяви у порядку статті 383 КАС України. Правовідносини між сторонами щодо виконання судового рішення у цій справі вичерпались фактом працевлаштування позивача.

За встановлених обставин, надаючи правову оцінку наведеним заявником обставинам, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції, дії відповідача щодо припинення нарахування та виплати підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, з моменту набуття позивачем статусу працюючого пенсіонера, ґрунтується на вимогах чинного законодавства, є правомірними та такими, що не свідчать про невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 19.07.2021 у справі №140/5647/21.

Враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дотримано норми процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 312, 316, 321, 325, 328, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року у справі № 140/5647/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді Л. П. Іщук
І. М. Обрізко