Справа № 128/420/24
Суддя: Фанда О. А.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/420/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 березня 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді - Фанди О.А.,

за участю секретаря судових засідань Олексієнко О.В.,

представника позивача Тимощука Є.С.,

представника відповідача Бахур В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що є власником автомобілю та напівпричепу: марки MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 18000, маса без навантаження 7550; марки «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип - спеціалізований напівпричіп Н/ПР - контейнеровоз, переобл. в н/причіп для перевезення контейнерів, повна маса 33000, маса без навантаження 4360.18 листопада 2023 року по автошляху М-06, км. 24+100, Київська обл., транспортним засобом марки MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом, здійснювалося перевезення вантажу.

Вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 , що підтверджується наявними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , СТР № 149411.

21 листопада 2023 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00014903, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.188% (2.075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн. Належний позивачу транспортний засіб MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, який рухався на відповідній ділянці автодороги зі спеціалізованим напівпричепом-контейнеровозом марки «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Позивач зазначає, що оскільки транспортний засіб є контейнеровозом, посадова особа Державної служби України з безпеки на транспорті, складаючи оскаржувану постанову та проводячи розрахунок відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, невірно визначила тип автомобіля, взявши допустиму вагу не для контейнеровоза 44 тони, а вантажного сідлового тягача в 40 тон.

Оскаржувана постанова не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку напівпричепу-контейнеровоза, приєднаного до сідельного тягача MAN TGA 18.440.

Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 просила визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 21 листопада 2023 року серія АА №00014903, складену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В., та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду свого представника, який позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті Бахур В.В. щодо задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що позивачем допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188% (2,075т), відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Транспортний засіб чи автопроїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Оскаржуваною постановою серії АА № 00014903 від 21.11.2023 встановлено перевищення навантаження загальної маси транспортного засобу MAN TGA 18.440 державний номерний знак НОМЕР_1 на 5,188% (2,075тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т. Перевищення навантаження на загальну масу транспортного засобу у даному випадку становило 5, 188% (2,075т).

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час Фіксації Факту порушення. Зазначене також вказує на відсутність належних доказів перевезення вантажів за допомогою контейнерів. Таким чином Позивач здійснював вантажні перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм, тому Фактична маса транспортного засобу повинна бути не більше 40 тон. Причіп не використовувався як контейнеровоз, оскільки перевезення вантажу не здійснювалось у контейнері. Саме собою зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу «напівпричіп-контейнеровоз» не є свідченням того, що перевезення вантажу здійснювалось у контейнері, оскільки на площадку для перевезення контейнерів установлено кузов із переобладнаного контейнеру (зрізано верхню частину) з метою збільшення ваги перевезення вантажу. Така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає ОСОБА_1 можливості збільшити норматив навантаження транспортного засобу. Таким чином, максимально допустиме навантаження для транспортного засобу ОСОБА_1 відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху є 40 тон. Окрім того, вказане перевезення, не є перевезенням змінного кузову.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивач є власником автомобілю та напівпричепу: марки MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований вантажний сідловий тягач, повна маса - 18000, маса без навантаження 7550; марки «KOEGEL», реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип - спеціалізований напівпричіп Н/ПР - контейнеровоз, переобл. в н/причіп для перевезення контейнерів, повна маса 33000, маса без навантаження 4360.18 листопада 2023 року по автошляху М-06, км. 24+100, Київська обл., транспортним засобом марки MAN TGA 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 із напівпричепом, здійснювалося перевезення вантажу.

Вказані транспортні засоби належать ОСОБА_1 , що підтверджується наявними свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 , СТР № 149411.

21 листопада 2023 року старшим державним інспектором відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Дорошенко О.В. складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00014903, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП (рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5.188% (2.075 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Адміністративна відповідальність за ч.2 ст.132-1 КУпАП настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Диспозиція даної норми є бланкетною та відсилає до пункту 22.5 Правил дорожнього руху, який встановлює допустимі параметри транспортних засобів та їх составів для руху.

Предметом розгляду даної справи є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Підставою для прийняття спірної постанови було порушення позивачем вимог пункту 22.5 ПДР, а саме: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188% (2.075 т) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

У даному випадку закінчений склад правопорушення, з огляду на конструкцію правової норми, настає з того моменту, коли особа допустила перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами.

Як вбачається з копії свідоцтва, напівпричіп Н/ПР-контейнеровоз, переобладнано з напівпричепу для перевезення одного контейнеру типу 1А.

Відповідно до п. 17.2-17.5 Наказу міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» передбачено, що забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.

Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера. Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.5. Наказу №363).

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.

Суд також звертає увагу, що ключовою обставиною, яка підлягає доказуванню в ході розгляду справи, є доведення факту перевезення контейнеровозом саме контейнеру.

Позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням. Відсутність контейнеру підтверджується і фотознімками, зробленими під час Фіксації Факту порушення.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З системного аналізу вище вказаних норм, вбачається, що для правомірного притягнення позивача до адміністративної відповідальності, відповідачем повинно бути надано докази в підтвердження факту перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,188% (2.075тонна) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

Пунктом 22.5 ПДР України при визначенні максимально допустимої ваги перевезення для контейнеровозів як 44 000 кг визначено як умову не лише здійснення такого перевезення контейнеровозом, а здійснення перевезення контейнеровозом саме контейнерів.

Так, у наказі Міністерства транспорту України від 14 січня 1997 року №363 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» (далі - Правила № 363) міститься визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій - контейнерів.

Згідно п.17.6. Правил № 363, для перевезення контейнерів перевізник повинен надавати автомобілі (автопоїзди) із бортовими платформами або спеціалізований рухомий склад (низькорамні напівпричепи - контейнеровози, автомобілі із вантажопіднімальними пристроями тощо).

Відповідно до п.17.2-17.5 Правил №363, забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів. Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м, місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера.

Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.

Універсальні автомобільні та спеціальні контейнери, які належать власникам вантажу, повинні мати маркування, яке запроваджене власником майна. При цьому обов`язково наноситься вантажність і маса тари контейнера, а також внутрішній об`єм контейнера (куб.м).

Після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бирку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача (п.17.15. Правил № 363).

Разом з тим, позивачем не надано доказів перевезення контейнеру із відповідним маркуванням, а саме - розпізнавального знаку, номеруконтейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера,та інша інформація відповідно до вимог Наказу №363.

Відсутність контейнеру із відповідним маркуванням підтверджується і фотознімками, зробленими під час фіксації факту порушення норм чинного законодавства.

Положеннями ч.1 ст.9 КАС України регламентовано, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Визначений вимогами ч.2 ст.77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд, з огляду на відсутність договору про перевезення вантажу саме контейнером та відповідного на ньому маркування, а також опису вантажу, передбаченого додатком 8 (п.17.14. Правил № 363), приходить до висновку, що вищевказане перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, саме як контейнерне перевезення, що у свою чергу виключає можливість перевезення вантажу вагою до 44 тонн.

Встановлені під час розгляду справи обставини підтверджують факт порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР та узгоджуються зі змістом оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Обставини, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень відповідачем відносно позивача відсутні. Зміст постанови відповідає вимогам ст.ст.283,284 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, при ухваленні рішення суд має вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, правові підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст.3,4,9,72,78,241-246,255,286,293,295-297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державна служба України з безпеки на транспорті, адреса: м. Київ, вул. Антоновича, 51.

Повний текст рішення складено 20 березня 2024 року.

Суддя О.А. Фанда