Справа № 480/8990/23
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2024 року Справа № 480/8990/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Воловика С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/8990/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в м. Києві), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-3, ГУ ПФУ в Сумській обл.), в якій просить суд:
Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що з 24.06.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до абз. 4-5, п. 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки здійснює догляд за особою з інвалідністю.
В подальшому, отримавши пенсію в меншому розмірі, позивач звернулась із заявами до органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням стажу для призначення пенсії 31 рік 3 місяці 9 днів.
Рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.02.2023 №49 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.06.2023 №49 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність відпрацьованого страхового стажу роботи. Додатково зазначено, оскільки пенсіонер за віком здійснює догляд за особою з інвалідністю, тобто за законодавством є непрацездатною особою, цей період з серпня 2011 року по серпень 2013 не зараховується до страхового стажу.

Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зменшення розміру пенсії, призначеного відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №49 від 07.11.2022 протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі №480/8990/22, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що позивачу відмовлено в перерахунку пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки здійснює догляд за особою з інвалідністю, тобто за законодавством є непрацездатною особою

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з позовними вимогами не погодилось, у відзиві на позовну заяву зазначило, що при винесені оскаржуваного рішення діяло у межах та у спосіб, визначений нормами чинного законодавства.

Враховуючи наведені обставини, ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 24.06.2011 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до абз. 4-5, п. 3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки здійснює догляд за особою з інвалідністю.

Відповідно до даних перерахунку пенсії від 07.11.2022 Сумського об`єднання управління ПФУ пенсія обчислена з врахуванням страхового стажу в розмірі 31 рік 03 місяці 9 днів.

В подальшому, отримавши пенсію в меншому розмірі, позивач звернулась із заявами до органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку призначеної пенсії з урахуванням стажу для призначення пенсії 31 рік 3 місяці 9 днів.

Рішеннями Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.02.2023 №49 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 20.06.2023 №49 ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії відповідно до ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність відпрацьованого страхового стажу роботи. Додатково зазначено, оскільки пенсіонер за віком здійснює догляд за особою з інвалідністю, тобто за законодавством є непрацездатною особою, цей період з серпня 2011 року по серпень 2013 не зараховується до страхового стажу.

Вважаючи дії відповідачів щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії та зменшення розміру пенсії, призначеного відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №49 від 07.11.2022 протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (надалі Закон № 1058).

Так, відповідно до статті 1 цього Закону, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, види пенсійного забезпечення; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Пунктом 1 ч. 1 Закону № 1058 передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані відповідно до цього Закону та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсійний страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - членів їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інших особах, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV згідно із цим Законом в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 9 частини 1 статті 11 Закону №1058 встановлено, що загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням підлягають: один із непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікун, піклувальник, один із прийнятих батьків, батьків-вихователів, які фактично використовуються для дитини з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, у якої не встановлено інвалідність, а також непрацюючі працездатні особи, які маються на увазі. за особу з інвалідністю I групи або за особу, яка досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, та за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду, якщо такі непрацездатні особи отримують допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства.

Згідно із частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

В силу приписів пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

У пункті 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пункт «ж» ст. 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року (надалі Закон № 1788) передбачає право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом: особи, які здійснюють догляд за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

В статті 17 Закону 1788 містяться приписи, відповідно до яких жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Так, згідно із пунктом «є» ст. 56 Закону №1788 до стажу роботи зараховується також час догляду за інвалідом I групи або дитиною-інвалідом віком до 16 років, а також за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (надалі Порядок №637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пункт 10 Порядку 637 встановлює, що час догляду за особою з інвалідністю I групи, дитиною з інвалідністю віком до 16 років, а також пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, встановлюється на підставі:

інформації про отримання допомоги, компенсації за догляд за такою особою, одержаної органами Пенсійного фонду України від органів соціального захисту населення, або акта обстеження фактичних обставин здійснення догляду;

документів, що засвідчують перебування на інвалідності (для осіб з інвалідністю I групи і дітей з інвалідністю) і вік (осіб похилого віку і дітей з інвалідністю).

Акт обстеження фактичних обставин здійснення догляду складається органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей житлово-експлуатаційних або інших організацій за місцем проживання (реєстрації), сільських, селищних рад, опитування осіб, за якими здійснюється догляд, та їх сусідів, інших даних.

Документами, які підтверджують перебування на інвалідності, можуть бути виписка із акта огляду медико-соціальної експертної комісії, медичні висновки, пенсійне посвідчення, посвідчення одержувача допомоги або довідка органів соціального захисту населення або Пенсійного фонду України та інші документи.

Документами, що підтверджують вік, можуть бути свідоцтво про народження, паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу.

Згідно із підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 період догляду у 2004 році особою за дитиною до досягнення нею трирічного віку, одним з непрацюючих працездатних батьків, усиновителів, опікуном, піклувальником - за дитиною з інвалідністю, непрацюючою працездатною особою - за особою з інвалідністю І групи або за престарілим, який за висновком закладу охорони здоров`я потребує постійного стороннього догляду або досяг 80-річного віку, підтверджується довідкою органів соціального захисту населення про отримання (неотримання) допомоги, передбаченою додатком 11 до Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19 вересня 2006 року № 345, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2006 року за № 1098/12972.

Водночас, починаючи з 01 січня 2005 року час догляду за дитиною з інвалідністю до 16 років може бути зарахований в разі отримання допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства, а також підтвердження інвалідності.

Як встановлено судом, факт інвалідності дитини позивачки не є спірним в даних правовідносинах та підтверджений належними та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (довідка Форми ОК-5) ОСОБА_1 отримувала за період 2011 по серпень 2013 року державну допомогу, яка нараховувалась Департаментом соціального захисту населення Сумської міської ради, а відтак, суд звертає увагу, що отримання соціальної допомоги дає підстави стверджувати, що за отримувача управлінням праці та соціального захисту населення було нараховано та сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, доводи відповідачів, що оскільки пенсіонер за віком здійснює догляд за особою з інвалідністю, тобто за законодавством є непрацездатною особою, цей період з серпня 2011 року по серпень 2013 не зараховується до страхового стажу, є помилковими.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачі як суб`єкти владних повноважень не довели суду правомірності своїх дій.

З огляду на встановлені судом обставини, на переконання суду, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, приймаючи оскаржені рішення про відмову у перерахунку пенсії діяли у супереч вимог вказаних вище норм законів, що спричинило порушення права позивачки на соціальний захист та отримання пенсійних виплат. Відтак, вказані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Згідно з частиною 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на зазначене, суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати в стаж для призначення пенсії період з серпня 2011 по серпень 2023 року та здійснити повторний розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.

Враховуючи приписи ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 20.02.2023 року №49.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №49 від 20.06.2023 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) в стаж для призначення пенсії період з серпня 2011 по серпень 2023 року та здійснити повторний розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії за віком з урахуванням висновків суду, які зроблені під час розгляду цієї справи.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 536 грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверненні до суду в сумі 536 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Воловик