Справа № 420/31104/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовною заявою Торгового дому «ЧЕРВОНА КАЛИНА» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Торговий дім «ЧЕРВОНА КАЛИНА» звернувся до суду з позовом до Одеської митниці, в якому просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023 року, винесене Одеською митницею;

- визнати противоправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2023/000074 від 03.10.2023 року, винесену Одеською митницею.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 23.12.2022 року між ТД «ЧЕРВОНА КАЛИНА» та фірмою «STOKOTA» (Польща) було укладено договір купівлі-продажу № МВ/23/22. За умовами контракту поставка товару здійснюється на умовах FCA «Інкотермс 2020».

20.01.2023 року на виконання вказаного Контракту було укладено Специфікацію на поставку товару: причіп - цистерна вантажний двохвісний в новому стані, в пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо) марки STOKOTA, модель AANН20-2.

Згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №3JBKLN2 від 10.02.2023 року здійснено авансовий платіж за товар в загальній сумі 35 000.00 EUR згідно договору купівлі-продажу № МВ/23/22 від 23.12.2022 р.

27.06.2023 року на виконання вказаного Контракту продавцем було складено інвойс від 27.06.2023 року за № F/06X/23/000003 на поставку товару в загальній сумі 67 000.00 EUR, з яких авансовий платіж 35 000.00 EUR та залишок суми попередньої оплати 32 000.00 EUR.

Згідно платіжної інструкції в іноземній валюті №3JBKLN7 від 07.07.2023 року здійснено сплату залишку суми попередньої оплати за товар в загальній сумі 32 000.00 EUR згідно договору купівлі-продажу № МВ/23/22 від 23.12.2022 р. та інвойсу від 27.06.2023 року за № F/06X/23/000003.

02.10.2023 року з метою митного оформлення поставленого товару, позивачем подано до Одеської митниці митну декларацію №23UА11U3, згідно якої митна вартість товару визначена за основним методом ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу його визначення декларант надав митному органу відповідний перелік документів.

Однак, як стверджує позивач, незважаючи на вказаний перелік документів, Одеська митниця відмовила у митному оформленні (випуску) товарів, склавши Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2023/000074 від 03.10.2023 року, а також прийняла Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023 року, яким було скориговано митну вартість товарів за резервним методом.

Не погоджуючись з прийнятими відповідачем карткою відмови та рішенням про коригування митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Позивач вважає, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару за ціною Контракту, відповідають вимогам ст.53 Митного Кодексу України, є належними та допустимими та підтверджують числове значення митної вартості товару, не мають розбіжностей та їх дані піддаються обчисленню, що свідчить про неправомірність висновків митного органу про наявність будь-яких розбіжностей, а визначення митним органом митної вартості товару та коригування її в сторону збільшення за другорядним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства.

Щодо виявлених відповідачем розбіжностей, позивача пояснив наступне.

Щодо посилання відповідача на те, що аркуші договору купівлі-продажу № МВ/23/22 від 23.12.2022 р. не пронумеровані та не підписані іншою стороною договору, наявні сліди неодноразового сканування, що може свідчити про ознаки підробки, позивач зазначив, що нормами чинного законодавства не передбачено обов`язку сторін щодо нумерації сторінок договору, проставляння підписів та печаток на кожній сторінці договору, який містить більше ніж одну сторінку. При цьому, позивач наполягає, що договір належним чином засвідчений підписами покупця та продавця у розділі 12 «Юридичні підписи сторін», що не дає підстав для сумнівів про дійсну наявність господарських правовідносин між контрагентами.

Щодо страхування товару, позивач зауважив, що за умовами поставки FCA «Інкотермс 2020» обов`язок страхування відсутній.

Щодо оплати за товар, позивач зазначив, що оплата здійснена до поставки товару згідно платіжної інструкції від 27.06.2023 року за № F/06X/23/000003 на суму 35 000.00 EUR та платіжної інструкції в іноземній валюті №3JBKLN7 від 07.07.2023 року на суму 32 000.00 EUR.

Щодо наявності підпису продавця на інвойсі від 27.06.2023 року за № F/06X/23/000003, позивач посилався, що підпис наявний, але на підписі продавця проставлено штамп червоного кольору, тому підпис продавця одразу можна не роздивитися.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що митний орган здійснив формальну перевірку, без ретельного дослідження наданих документів та відомостей. Отже, позивач стверджує про те, що ним доведено заявлену митну вартості товару, визначену за першим методом - за ціною договору, тому вважає необґрунтованим оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови.

Ухвалою від 20.11.2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

04.12.2023 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив таке.

Декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подана митна декларація (МД) № 23UA11U3 від 02.10.2023, відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар на користь ТД «ЧЕРВОНА КАЛИНА», а саме: - 1. Причіп-цистерна вантажний, двохвісний, в новому стані, з пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо), марка STOKOTA, модель (тип)- AANH20-2,

На виконання вимог статті 54 МКУ під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA11U3 від 02.10.2023 встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, наявні ознаки підробки та не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023.

Відповідач вказав, що оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) каталоги, прейскурант (прайс-лист) виробника товару;2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.3) виписку з бухгалтерської документації;4) документи, які підтверджують страхування вантажу; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

03.10.2023 декларантом було надано лист від 03.10.2023 №03/10-1, яким було повідомлено, що додаткові документи надаватись не будуть.

Таким чином, відповідач стверджує, що виявлені розбіжності усунені не були, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ, що стало підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Відповідач також вказує, що з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби України та враховуючи, що діапазон цін продажу даної моделі на українському ринку відповідно до сайту "www.auto.ria.com" коливається від 85000 дол.США. до 139613 дол.США., після консультації зі спеціалізованим підрозділом митниці встановлено, що рівень митної вартості товару «Причіп-цистерна вантажний, двох вісний, в новому стані, з пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо), марка STOKOTA, модель (тип)- AANH20-2, календарний рік виготовлення (випуску)- 2023…» є більшим та становить 91040 Євро/шт.(МД від 07.09.2023 № UA100380/2023/612798, ніж заявлено декларантом 71421 дол.США/шт.

Відповідач стверджує, що у рішенні про коригування митної вартості № UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

За наведених обставин, відповідач вважає, що підстави для задоволення позову відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що Торговий дім «ЧЕРВОНА КАЛИНА» (далі ТД «ЧЕРВОНА КАЛИНА»), , зареєстрований як юридична особа 20.01.1994 року.

Основним видом діяльності ТД «ЧЕРВОНА КАЛИНА» за КВЕД є: 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

23.12.2022 року між Торговим домом «ЧЕРВОНА КАЛИНА» (Покупець) та юридичною особою за законодавством Польщі «STOKOTA Sp. z.o.o.» (Продавець) укладений Договір купівлі-продажу № МВ/23/22 (а.с. 38-43).

За умовами Договору, Продавець продає, а Покупець купує на загальних умовах продажу транспортні засоби (напівпричепи) STOKOTA та запасні частини, надалі «Товар», відповідно до Додатків технічної специфікації, надалі - «Специфікація» (п.1.1).

Технічна специфікація Товару, його ціна, кількість, умови поставки, вказуються у Додатках, які є невід`ємною складовою частиною даного Договору (п.1.2). Кожна поставка оформлюється окремим Додатком, який підписується обома сторонами безпосередньо перед відвантаженням (п.1.3).

Ціна та загальна сума Договору: Загальна вартість Договору складає: 67.000,00 ЄВРО (шістдесят сім тисяч) (п.2.1). Ціна Товару (нею) визначається без врахування Польського податку з обороту, а також податків та зборів, які можуть бути застосовані в країні Покупця (п.2.2). Ціна за Товар, вартість фрахту, кількість, терміни поставок, гарантійні зобов`язання та умови поставки, що поставляється за цим Договором, зазначається у Додатках - надалі «Специфікація» до цього Договору (п.2.3).

Умови платежів: Покупець сплачує Продавцю авансовий платіж за кожний замовлений напівпричіп(и) та/або за запасні частини на підставі отриманого проформа-рахунків від Продавця (п.3.1). Покупець може сплачувані авансовий платіж за Товар в розмірі 100% від вартості на підставі отриманого проформа-рахунків від Продавця (п.3.2). Залишок суми Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця протягом 7 (семи) днів згідно виставленого рахунку від Продавця, що є підтвердженням про готовність транспортних засобів до відвантаження. Транспортні засоби будуть відвантажені після отримання Продавцем повної оплати протягом 7 (семи) календарних днів. Це означає, що транспортні засоби покинуть територію заводу, коли Продавець отримає повну оплату (п.3.3). Покупець перераховує кошти за реквізитами, що зазначені в цьому Договорі або рахунку (п.3.3).

Умови поставки: Поставка Товару здійснюється на умовах FCA згідно Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (редакція - 2020 року) «Інкотермс-2020» в строки вказані у відповідних Додатках. Поставка Товару по цьому Договору буде здійснюватися на митну територію України (п.4.1.), тощо.

Згідно Специфікації №1 до Контракту № МВ/23/22 від 23.12.2022 року (а.с. 31), позивачу поставлявся товар: Причіп-цистерна для перевезення нафтопродуктів, країна походження Польща, кількість 1 шт., вартість за одиницю 67000 Євро. Умови платежів: передоплата 35000 євро до 30.12.2022, решта до доставки. Базис поставки: FCA Elblag Польща.

27.06.2023 року в межах постачання товару сформований Інвойс №F/06X/23/000003 на загальну суму 67 000, 00 Євро, умови оплати: передоплата 35 000, 00 Євро та доплата у сумі 32 000, 00 Євро (а.с. 30).

З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) № 23UA11U3 від 02.10.2023 року (а.с. 74-75), відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар за описом: 1. Причіп-цистерна вантажний, двохвісний, в новому стані, з пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо), марка STOKOTA, модель (тип)- AANH20-2, календарний рік виготовлення (випуску) - 2023, ідентифікаційний номер транспортного засобу VIN (номер кузова, шасі)- НОМЕР_1 , реєстраційний транзитний номер - N33891, ємність цистерни17000л, кількість секцій в цистерні - 2 (10000л та 7000л), маса в разі повного завантаження - 18000кг, кількість вісей - 2, розміри причепа-цистерни (ДхШхВ): 7990мм х 2535мм х 3160мм, комплектація - базова, виробник - STOKOTA Sp. z o.o. (Польща). Призначений для перевезення наливних паливних вантажів по дорогах загального користування. Без пакування.

Митну вартість товару визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант надав митному органу разом з митною декларацією наступні документи:

Сертифiкат вiдповiдностi ( Certificate of conformity) №35054/2023 від 06.09.2023;

Сертифiкат вiдповiдностi ( Certificate of conformity) №MJ.08.2020 від 08.05.2023;

Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №F/06X/23/000003 від 27.06.2023, на загальну суму 67 000, 00 Євро, наявні умови оплати у вигляді передоплати 35 000, 00 Євро та доплати у сумі 32 000, 00 Євро.;

Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 26.09.2023;

Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR. 1) №PL/MF/AS0107109 від 28.09.2023;

Банківський платіжний документ, що стосується товару, - Платіжна інструкція №1 від 10.02.2023, на загальну суму 32 000, 00 Євро;

Банківський платіжний документ, що стосується товару, - Платіжна інструкція №3 від 10.07.2023, на загальну суму 35 000, 00 Євро;

Калькуляція транспортних витрат б/н від 02.10.2023;

Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) - Специфікація №1 від 20.01.2023;

Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № MB/23/22 від 23.12.2022;

Договір про надання послуг митного брокера № 66/2023-ФОП від 06.09.2023;

Копія митної декларації країни відправлення MRN 23PL371010E0353263 від 28.09.2023;

Інші некласифіковані документи, у т.ч. довідка зняття з обліку від 25.09.2023, лист виробника від 28.09.2023, лист реєстрації ТЗ від 22.06.2023, протокол прийому причепу від 28.09.2023, технічна специфікація від 30.01.2023.

Під час митного оформлення імпортованого товару, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

1) каталоги, прейскурант (прайс-лист) виробника товару;

2) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

3) виписку з бухгалтерської документації;

4) документи, які підтверджують страхування вантажу;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

03.10.2023 року декларантом було подано до м/п «Білгород-Дністровський» Одеської митниці заяву, якою повідомлено, що додаткові документи на запит надаватись не будуть (а.с. 93).

03.10.2023 року Одеською митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000032/1 за митною декларацією № 23UA11U3 від 02.10.2023 року, відповідно до якого підставами прийняття вказаного рішення зазначено наявність розбіжностей у поданих документах та відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів (а.с. 47, 94-95).

У рішенні наведені такі розбіжності:

1) аркуші зовнішньоекономічного договору (далі - контракту) від 23.12.2022 №MB/23/22 не пронумеровані, окремі ділянки контракту від 23.12.2022 №MB/23/22 нечіткі, містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань;

2) перший, другий, третій та четвертий аркуші зовнішньоекономічного договору (контракту) від 23.12.2022 №MB/23/22 не містять печаток покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

3) відсутні підписи продавця на інвойсі від 06.09.2023 № F/06X/23/000003; інвойс від 06.09.2023 №F/06X/23/000003 наданий в сканованому вигляді, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки;

4) відповідно до п.1.2 контракту від 23.12.2022 №MB/23/22: «Технічна специфікація товару, його ціна, кількість, умови поставки, вказуються у додатках, які є невід`ємною складовою частиною даного договору. В специфікації №1 до контракту зазначено порядок оплати: 35000 EUR - попередня оплата до 30.01.2023, решту - до доставки». Однак, в платіжній інструкції №1 зазначена дата, яка відрізняється від зазначеної у специфікації №1 до контракту , а саме - 10.02.2023. Також, в платіжних інструкціях №1 та №2 від 10.02.2023 відсутні підписи та печатки банку. Отже, даний документ може бути або фіктивним, або підробленим, або відноситись до іншого товару.

5) відповідно до правил Інкотермс умови поставки товару FCA передбачають наявність страхування вантажу, проте відсутній документ, який підтверджує факт страхування.

6) для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2ст.53МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахункафактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на МТУ та по МТУ, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Але у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару

За результатами митного оформлення, оскільки декларантом наявні розбіжності не спростовано та не подано усі документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 МК України, відповідачем митну вартість товару було скориговано та обрано метод визначення митної вартості товару резервний.

Щодо послідовності обрання методу визначення митної вартості товарів, в рішенні зазначено, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби України та враховуючи, що діапазон цін продажу даної моделі на українському ринку відповідно до сайту "www.auto.ria.com" коливається від 85000 дол.США. до 139613 дол.США., після консультації зі спеціалізованим підрозділом митниці встановлено, що рівень митної вартості товару «Причіп-цистерна вантажний, двох вісний, в новому стані, з пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо), марка STOKOTA, модель (тип)- AANH20-2, календарний рік виготовлення (випуску)- 2023…» є більшим та становить 91040 Євро/шт. (МД від 07.09.2023 № UA100380/2023/612798), ніж заявлено декларантом 71421 дол.США/шт.

Одеською митницею оформлена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2023/000074 від 03.10.2023 року, в якій зазначено про прийняття рішення про коригування митної вартості товарів (а.с. 96).

Однак, позивач не погоджується із таким коригуванням митної вартості товару, яке, на його думку, призвело до безпідставної надмірної сплати ним митних платежів, з огляду на що звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до положень статті 318 МК України, митний контроль передбачає виконання органами доходів та зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статями 49, 50 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року (далі - ГААТ).

Згідно з частиною другою статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України також передбачено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом. При цьому, декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ним самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати з органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за основним методом (тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)) та другорядними: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); за резервним. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 2 статті 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З аналізу частин 1, 2 ст.53 МК України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів та зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із Законом України від 15.02.2011р. №3018-VI Про внесення змін до Закону України Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, якими запроваджено стандартні правила: на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Частиною 4 статті 53 МК України визначено, що у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Частиною п`ятою статті 53 МК України чітко та імперативно визначено, що митним органом забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Враховуючи вищевикладене, аналіз положень ч.3 ст.53, ч. 1, 2 та 5 ст.54, ст.58 МК України дає підстави для висновку про те, що орган доходів та зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України, адже такі вади не дозволяють органу доходів та зборів законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.

Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Відповідно до ч. 3, 4 ст.53 МК України право митного органу на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів виникає лише у разі, коли у документах, поданих для митного оформлення згідно частини другої статті 53 МК України, наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Так, процедура витребування органом доходів та зборів додаткових документів з урахуванням вимог чинного законодавства має визначені умови та послідовність - витребування додаткових документів має місце виключно з підстав існування у контролюючого органу обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів. У свою чергу, митниця має вказати, які саме відомості у поданих документах викликають сумнів. Витребування додаткових документів за переліком ч. 3 ст. 53 МК України можливе за умови зазначення митницею того, який саме документ є необхідним та які конкретно відомості такий документ має підтвердити. Тобто витребування всіх документів, передбачених частиною 3 статті 53 МК України, можливе за умови надання митницею пояснень щодо кожного з документів.

Митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Тобто, наведені приписи зобов`язують відповідача зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

У свою чергу, не наведення відповідачем в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Аналогічна позиція висловлена Верховним судом України, зокрема, у постановах від 31.03.2015 року у справі №21-127а15, від 30.06.2015 року у справі № 21 -591 аі5 (814/283/14), Верховним Судом, зокрема, постановах від 20.02.2018 року № 826/997/16, від 20.02.2015 року № 826/8799/16, від 17.04.2018 року № 815/329/17, від 14.09.2018 року №821/1617/17.

При вирішенні спору судом встановлено, що відповідачем прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів з підстав наявності розбіжностей у поданих документах та ненадання декларантом витребуваних додатково документів.

Як вже було зазначено, 23.12.2022 року між Торговим домом «ЧЕРВОНА КАЛИНА» (Покупець) та юридичною особою за законодавством Польщі «STOKOTA Sp. z.o.o.» (Продавець) укладений Договір купівлі-продажу № МВ/23/22 (а.с. 38-43), за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує на загальних умовах продажу транспортні засоби (напівпричепи) STOKOTA та запасні частини, надалі «Товар», відповідно до Додатків технічної специфікації, надалі - «Специфікація». Загальна вартість Договору складає: 67.000,00 ЄВРО (шістдесят сім тисяч).

Згідно Специфікації №1 до Контракту № МВ/23/22 від 23.12.2022 року (а.с. 31) та Інвойсу №F/06X/23/000003 від 27.06.2023 року, позивачу поставлений товар: Причіп-цистерна для перевезення нафтопродуктів, країна походження Польща, кількість 1 шт., вартість за одиницю 67000 Євро. Базис поставки: FCA Elblag Польща. Умови оплати: передоплата 35 000, 00 Євро та доплата у сумі 32 000, 00 Євро (а.с. 30).

З метою митного оформлення імпортованого товару декларантом позивача до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) № 23UA11U3 від 02.10.2023 року (а.с. 74-75), відповідно до якої за умовами поставки FCA на митну територію України надійшов товар ТД «ЧЕРВОНА КАЛИНА»,

Митну вартість визначено за основним (першим) методом - ціною договору.

Відповідачем прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару та обрано резервний метод визначення митної вартості товару.

Щодо зауваження митного органу до оформлення зовнішньоекономічного договору Контракту від 23.12.2022 №MB/23/22.

Так, у рішенні про коригування відповідачем зазначено, що аркуші Контракту від 23.12.2022 №MB/23/22 не пронумеровані, окремі ділянки контракту від 23.12.2022 №MB/23/22 нечіткі, містять сліди неодноразового сканування та повторного друку, а саме на всіх аркушах наявні дрібні чорні плями. Вказане свідчить, що даний документ може містити ознаки підробки, а наведені в ньому відомості можуть бути неправдивими. Отже даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань.

Суд відхиляє вказане зауваження митного органу, з огляду на таке.

Стаття 627 Цивільного кодексу України, гарантує, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч.2, 3 ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, законодавством не передбачено обов`язку для сторін договору щодо нумерації аркушів договору, а відповідач не має права втручатись у здійснення сторонами цього договору підприємницької діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Враховуючи, що зовнішньоекономічний договір - Контракт № МВ/23/22 від 23.12.2022 року є дійсним, оскільки іншого у судовому порядку визнано не було, зауваження відповідача про те, що «даний правочин може вважатися таким, що укладений фіктивно та без подальшого наміру виконання прийнятих сторонами зобов`язань» є безпідставними та не є чинником, пов`язаним з неможливістю визначення митної вартості товарів.

Також відповідач зазначив, що перший, другий, третій та четвертий аркуші Контракту від 23.12.2022 №MB/23/22 не містять печаток покупця та продавця, що в свою чергу свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки.

Суд також критично оцінює наведене зауваження митного органу, оскільки Договір купівлі-продажу № МВ/23/22 від 23.12.2022 року засвідчений підписами покупця та продавця у розділі 12 «Юридичні підписи сторін».

Щодо зауваження митного органу стосовно того, що відсутні підписи продавця на інвойсі № F/06X/23/000003; інвойс від 27.06.2023 №F/06X/23/000003 наданий в сканованому вигляді, що свідчить, що вказаний документ може містити явні ознаки підробки.

У позовній заяві позивач стосовно вказаного зауваження пояснив, що підпис продавця на інвойсі від 27.06.2023 N0 Р-706Х/23/000003 (а.с. 30, 86) присутній, однак, у зв`язку із тим, що на підписі продавця проставлено штамп червоного кольору, то підпис продавця одразу можна не роздивитися. Сам підпис міститься в нижній частині ліворуч під словами щодо ПІБ підписанта.

Дослідивши копію наявного у матеріалах справи Інвойсу від 27.06.2023 №F/06X/23/000003, суд погоджується з доводами позивача, а також відхиляє доводи відповідача стосовно наявності очевидних ознак підробки інвойса від 27.06.2023 №F/06X/23/000003, наданого в сканованому вигляді.

Суд зазначає, що електронний документообіг між контрагентами не заборонений законодавством України та, навпаки, дозволяє спростити й оптимізувати співробітництво.

При цьому, будь-яких прямих доказів того, що інвойс від 27.06.2023 №F/06X/23/000003 містить ознаки підробки відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд відхиляє вказане зауваження митного органу, як таке, що не мало вплив на визначення позивачем митної вартості товару.

Щодо наступного зауваження митного органу стосовного порушення термінів платежів за умовами контракту.

Так, у рішенні про коригування зазначено, що відповідно до п.1.2 контракту від 23.12.2022 №MB/23/22:«Технічна специфікація товару, його ціна, кількість, умови поставки, вказуються у додатках, які є невід`ємною складовою частиною даного договору. В специфікації №1 до контракту зазначено порядок оплати: 35000 EUR - попередня оплата до 30.01.2023, решту - до доставки». Однак, в платіжній інструкції №1 зазначена дата, яка відрізняється від зазначеної у специфікації №1 до контракту , а саме - 10.02.2023. Також, в платіжних інструкціях №1 та №2 від 10.02.2023 відсутні підписи та печатки банку. Отже, даний документ може бути або фіктивним, або підробленим, або відноситись до іншого товару.

Судом встановлено, що до митного оформлення надавались документи щодо оплати товару, оскільки на час поставки оплату було здійснено, а саме:

Банківський платіжний документ, що стосується товару - Платіжна інструкція №1 від 10.02.2023, на загальну суму 35 000, 00 Євро (а.с. 27);

Банківський платіжний документ, що стосується товару - Платіжна інструкція №3 від 10.07.2023, на загальну суму 32 000, 00 Євро (а.с. 29).

Згідно Специфікації №1 до Контракту № МВ/23/22 від 23.12.2022 року (а.с. 31), позивачу поставлений товар: Причіп-цистерна для перевезення нафтопродуктів, країна походження Польща, кількість 1 шт., вартість за одиницю 67000 Євро. Умови платежів: передоплата 35000 євро до 30.12.2022, решта до доставки.

Отже, дійсно мало місце порушення терміну платежу щодо передоплати.

Водночас, суд зазначає, що умови оплати за товар не впливають на митну вартість такого товару з огляду на те, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий) так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) ніяким чином не впливає на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17.

Стаття 53 Митного кодексу України визначає, які документи подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

За приписами ч. 2 указаної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, у т.ч. є: 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

Тобто, за змістом статті 53 МК України банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, повинні надаватися у випадку, якщо товар оплачено.

Зміст цієї норми вказує на те, що митне оформлення товару повинне бути здійснене, як у випадку, коли оплата за договором здійснена, так і у випадку, коли оплата за товар відповідно до умов договору здійснюється в іншому порядку, не виключаючи порушення встановлених строків. При цьому несвоєчасність оплати партії товару не вказує на розбіжність даних, які містяться у наданих для митного оформлення документах, а лише вказує на порушення умов господарського договору.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що посилання митного органу на розбіжності у документах щодо оплати не виключає можливість застосування основного методу визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Що стосується посилання відповідача на те, що в платіжних інструкціях від 10.02.2023 відсутні підписи та печатки банку, отже даний документ може бути або фіктивним, або підробленим, або відноситись до іншого товару, то суд їх відхиляє. До суду також надані виписки банку за період вказаних платежів, з яких вбачається перерахування коштів (а.с. 26, 28).

Відтак, вказане зауваження відповідача спростовуються.

Щодо зауваження митного органу про відсутність документів про страхування.

У відповідності з п. 8 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, є документами, які підтверджують митну вартість товарів, якщо таке страхування здійснювалося.

Відповідно до п. 7 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 7) витрати на страхування цих товарів.

Тобто, при визначенні митної вартості товарів витрати на страхування враховуються: якщо таке страхування здійснювалося та якщо ці витрати не включалися до ціни товару.

Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2020.

Згідно з умовами FCA Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс", термін FCA («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

При цьому, термін FCA («Франко перевізник») не передбачає обов`язків страхування як для продавця, так і для покупця.

Тобто, поставка на умовах FCA Інкотермс 2020 не передбачає обов`язку страхування товару, отже у позивача не було обов`язку надавати відповідачу страхові документи на підтвердження митної вартості товарів.

При цьому, суд зазначає, що умови поставки товару позивачу згідно FCA були відомі митному органу.

Окрім того, позивачем до митного оформлення було подано Калькуляцію транспортних витрат б/н від 02.10.2023 року, де зазначено, що страхування товару не проводилось (а.с. 17, 87).

Відтак, вказане зауваження відповідача спростовуються.

Щодо зауваження митного органу про відсутність інформації щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на транспортування.

У рішенні про коригування відповідач посилався на те, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч.2ст.53МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 №599 до зазначених документів можуть належати: - рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на МТУ та по МТУ, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Як вже було зазначено, поставка товару позивачу здійснювалась на умовах FCA Інкотермс 2020.

Згідно з умовами FCA Міжнародних правил тлумачення торгових термінів "Інкотермс", термін FCA («Франко перевізник») означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці.

Під словом "перевізник" розуміється будь-яка особа, що на підставі договору перевезення зобов`язується здійснити або забезпечити здійснення перевезення товару залізницею, автомобільним, повітряним, морським, внутрішнім водним транспортом або комбінацією цих видів транспорту.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до митного оформлення було подано Калькуляцію транспортних витрат б/н від 02.10.2023 року (а.с. 17, 87).

Цю калькуляцію складено за підписом директора Торгового дому «ЧЕРВОНА КАЛИНА» на підтвердження витрат на транспортування доставку імпортованого товару (Причіп-цистерна вантажний), а саме:

Витрати на доставку м.Ельблаг Польща до кордону Рава-Руська - 16144,4 грн., де: витрати на відрядження - 1800грн. (6 діб * 300грн.); витрати за виконану роботу 2300 грн.; витрати на дизтопливо (21л. на 100 км) - 12041,40 грн.(610 км *2/100*21л.*47грн.);

Витрати на доставку від кордону Рава-Руська до с. Старокозаче Білгород-Дністровського район, Одеська область: 18643,4 грн., де: витрати на відрядження 300 грн. (1 доба * 300грн.); витрати за виконану роботу 380 грн.; витрати на дизтопливо ( 21 л. на 100 км)- 17963,40 грн.(910 км *2/100*21 л.*47грн.).

Таким чином відповідач мав змогу встановити вартість транспортування товару, а тому його зауваження щодо відсутності у наданих до митного оформлення документах даних щодо такої складової митної вартості товару, як витрати на транспортування, є безпідставними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що висловлені відповідачем зауваження щодо розбіжностей у документах, поданих для митного оформлення придбаного позивачем на підставі зовнішньоекономічного контракту № МВ/23/22 від 23.12.2022 року товару не спростовують визначення митної вартості за першим методом - ціною контракту.

Висловлені митним органом зауваження та розбіжності мають логічне пояснення, товаросупровідні документи узгоджуються між собою та містять відомості про партію товару, що поставляється та заявлена до митного оформлення за ціною договору.

Вирішуючи цей спір, суд вважає, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом.

Натомість, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар.

Відповідачем не спростована правильність визначення митної вартості за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості.

В оскаржуваному рішенні відповідач зазначає, що митним органом з метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» ЄАІС Держмитслужби України та враховуючи, що діапазон цін продажу даної моделі на українському ринку відповідно до сайту "www.auto.ria.com" коливається від 85000 дол.США. до 139613 дол.США., після консультації зі спеціалізованим підрозділом митниці встановлено, що рівень митної вартості товару «Причіп-цистерна вантажний, двох вісний, в новому стані, з пневматичною підвіскою, призначений для перевезення нафтопродуктів (дизель, бензин тощо), марка STOKOTA, модель (тип)- AANH20-2, календарний рік виготовлення (випуску)- 2023…» є більшим та становить 91040 Євро/шт. (МД від 07.09.2023 № UA100380/2023/612798), ніж заявлено декларантом 71421 дол.США/шт.

Верховним Судом у відповідних постановах (від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 № 818/1186/17) неодноразово акцентовано, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України, не передбачено.

Варто зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) Держмитслужби закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості перевірити наявну у ній інформацію, а також в ЄАІС Держмитслужби відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, та інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, а тому така інформаційна база не містить усіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Крім цього, відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

У постанові від 30.04.2020 року по справі №820/231/16 Верховний Суд вказує, що отримана з Центральної бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажну митну декларацію, на яку митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України; що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом, тощо.

Однак, таких доказів не міститься в матеріалах даної справи.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Будь-яких інших доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведених позивачем розрахунків митної вартості товару за ціною договору, митним органом під час судового розгляду не надано. Крім того, відповідач не надав доказів неможливості застосування кожного з попередніх методів при визначенні митної вартості ввезеного позивачем товару.

З огляду на зазначене, оцінивши докази, які є у справі, проаналізувавши положення законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає необхідним задовольнити адміністративний позов та скасувати спірні рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2023/000074 від 03.10.2023 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про повне задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2715,67 грн. (а.с. 12).

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з Одеської митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Торгового дому «ЧЕРВОНА КАЛИНА» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2715,67 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Торгового дому «ЧЕРВОНА КАЛИНА» (адреса: с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67730, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA500220/2023/000032/1 від 03.10.2023 року, винесене Одеською митницею.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500220/2023/000074 від 03.10.2023 року, винесену Одеською митницею.

Стягнути з Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь Торгового дому «ЧЕРВОНА КАЛИНА» (с. Старокозаче, Білгород-Дністровський район, Одеська область, 67730, ) сплачений судовий збір у розмірі 2715,67 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів