Справа № 450/1656/23
Суддя: Данилів Є. О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1656/23 Провадження № 2-а/450/11/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: позивача ОСОБА_1 , представника відповідача УПП у Львівській області - Шкробак О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до УПП у Львівській області

про предмет позову: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6761738 від 31.03.2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.122 КУпАП закрити,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом та просив скасувати у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 6761738 від 31.03.2023 року про адміністративне правопорушення, згідно якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч. 3 ст. 122 КУпАП та просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно нього. В обґрунтування позову покликається на те, що 31.03.2023 щодо нього було складено оскаржувану постанову, згідно якої він керував транспортним засобом Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 , 31.03.2023 о 15 год. 54 хв. у м. Львові, проспект Чорновола, 16 по смузі для маршрутних т/з позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1 ПДР України. Адміністративне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 680 грн. Вважає постанову такою, що не відповідає вимогам та яка складена незаконно, оскільки він не керував транспортним засобом та не порушував ПДР, оскільки за кермом автомобіля заходилась його дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що одразу вказали у своїх письмових поясненнях та неодноразово повторювали у подальшому. Проте, даний інспектор проігнорував дані пояснення, склавши постанову з порушенням вимог КУпАП.

03.08.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив залишити позовну заяву без задоволення у зв`язку з безпідставністю. Щодо викладених позивачем аргументів зазначає, що відповідно до Постанови, 31.03.2023 року, близько 15 год. 54 хв., м. Львів, проспект В`ячеслава Чорновола, 16 позивач керуючи транспортним засобом Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 здійснив рух по смузі для маршрутних транспортних засобів позначених дорожнім знаком 5.8 чим порушив пункт правил 17.1 Правил дорожнього руху України. Факт керування транспортним засобом Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 позивачем у смузі для маршрутних транспортних засобів підтверджується відеозаписами які долучені до відзиву.

Відповідно до відеозаписів із портативних відеоресстраторів № 471587, № 470219, № 470144 та № 470354, встановлено, що працівники поліції прибули на місце події та розпочали установлювати обставини події, зокрема, з`ясовували чи мала місце ДТП та особу водія, який здійснював керування автомобілем Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 . Оскільки позивач повідомляв, що водієм була його дружина, яка на той час перебувала за водійським місцем. Із відеозапису також установлено, що жінка, яка перебувала в автомобілі на місці водія, була одягнена у верхній одяг біло-зеленого кольору та має довге волосся. Також переглядом відеозапису установлено, що працівник СОГ, під час роз?яснення обставин події. вказав, що за кермом автомобіля перебував чоловік. Окрім того, із відеозаписів, які відтворюють події у медичному закладі, вбачається, що старшому лейтенанту поліції ОСОБА_1 , пропонувалося пройти огляд тридцять три (33) рази та кожного разу, такі дії не призводили, до проходження огляду.

Факт керування позивачем транспортним засобом Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 абсолютно підтверджується наведеними фактами у відзиві, а також письмовими доказами, рапортами, відеозаписами із відеореєстраторів інспекторів Управління, фото, відеозаписами з камер відеоспостережанння безпеки департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, відеозаписами із соціальних мереж, презентаціями відносно події яка відбулась 31.03.2023 року за участі позивача.

В судовому засіданні позивач вимоги адміністративного позову підтримав та просив такий задоволити.

В судовому засіданні відповідач вимоги адміністративного позову заперечив та просив відмовити у задоволенні такого у зв`язку з безпідставністю такого.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм фактичні правовідносини.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію»).

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 регулюють порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки ч. 3 ст. 41 Закону України «Про дорожній рух».

Відповідно до п. п. 1.1-1.5 Правил дорожнього руху України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що 31.03.2023 о 19 год. 30 хв. в м. Львові на проспекті В`ячеслава Чорновола, 16 інспектором 4 роти 2 батальйону УПП у Львівській області Кукулевським А.А. винесено оскаржувану постанову серії ЕАС № 6761738, якою до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , застосовано адміністративне стягнення штраф у розмірі 680 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а саме, що він 31.03.2023 о 15 год. 54 хв. у м. Львові, проспект Чорновола, 16 керуючи транспортним засобом, здійснив рух на смузі для маршрутних т/з позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п. 17.1 ПДР.

Згідно з пунктом 5.11. розділу 33 ПДР, смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знаку поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знаку, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Окрім того, відповідно до пункту 17.1. ПДР, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі) на цій смузі.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками., зазначено п. 8. 1 ПДР.

На дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі зазначено у п. 17.1 ПДР.

Положеннями ч.3 ст.122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З оглянутого судом відеозапису, зафіксованого на портативний нагрудний відеореєстратор поліцейського, які були долучені до матеріалів справи установлено наступне:

Chornovola - Malevich о 15:53:20 на відеозаписі відображається, як по смузі для маршрутних транспортних засобів, рухається маршрутний автомобіль, який курсує за маршрутом № 34. За ними слідом рухається службовий автомобіль, а за ними рухається транспортний засіб Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 , водій якого без покажчика зміни напрямку руху, перелаштувався у іншу смугу, попутного напрямку. Із відеозапису вбачається, що за кермом автомобіля Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 , перебуває особа чоловічої статі, а саме позивач (що також відображено на отриманому фото);

Chornovola - Zamarstinivska о 15:53:36 на фіксованому відрізку дороги зафіксовано, як проїжджає автомобіль Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 , де зі сторони водія опущено бокове скло та прослідковується, що керує автомобілем особа чоловічої статі, а саме позивач, у темному верхньому одязі. Також за вищевказаним транспортним засобом рухається службовий автомобіль, на увімкнених проблискових маячках;

із камери зовнішнього відео-спостереження розташованої на кільці В. Чорновола-Липинського, вбачається, що 15:54:12 відбулася зупинка транспортного засобу Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 та працівники СОГ вибігли із службового автомобіля та о 15:54:55 із зупиненого автомобіля виводять особу.

Підсумовуючи вищевикладене, о 15:53:20 31.03.2023 зафіксовано рух автомобіля Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 , за кермом якого перебуває позивач та о 15:54:12 відбулась фактична зупинка транспортного засобу.

Відповідно до відеозаписів із портативних відеоресстраторів № 471587, № 470219, № 470144 та № 470354, встановлено, що працівники поліції прибули на місце події та розпочали установлювати обставини події, зокрема, з`ясовували чи мала місце ДТП та особу водія, який здійснював керування автомобілем Renault Megane Scenic номерний знак НОМЕР_2 . Оскільки позивач повідомляв, що водієм була його дружина, яка на той час перебувала за водійським місцем. Із відеозапису також установлено, що жінка, яка перебувала в автомобілі на місці водія, була одягнена у верхній одяг біло-зеленого кольору та має довге волосся. Також переглядом відеозапису установлено, що працівник СОГ, під час роз?яснення обставин події, вказав, що за кермом автомобіля перебував чоловік.

Отже, поліцейським правомірно притягнуто позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення в межах санкції даної статті.

Стосовно покликань позивача про врахування, при вирішенні цієї справи, висновків які викладені в постанові Шевченківського районного суду міста Львова у справі якою закрито провадження по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд зазначає наступне:

закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить про відсутності складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак не складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, слід зазначити, що відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача за ч. 1 ст. 130 КУпАП не спростовує наявності в діях позивача складу правопорушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, за який, в порядку КУпАП, відповідач має право застосовувати вид адміністративного стягнення, що входить до його компетенції.

Отже, у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП, у свою чергу, суд надає правову оцінку обставинам лише наявності або відсутності вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду у справі № 448/1530/22 від 28.02.2023 року.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. У такому випадку не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Таким чином, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови.

Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду у справі № 753/4366/17 від 17.05.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частина 3 статті 122).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Щодо вимоги позивача про визнання дій протиправними, то слід вказати, що ч.3ст.286 КАС України, передбачені права суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності серед яких: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто право суду на визнання дій протиправними у вказаній категорії справ не передбачено, через що у задоволенні вказаної вимоги позивача необхідно відмовити.

Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог.

Щодо твердження Позивача про ймовірні, на його думку, процедурні порушення, суд зазначає, що навіть при наявності такого порушення, воно не повинно сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб`єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

До аналогічного висновку прийшли судді Восьмого апеляційного адміністративного суду у рішенні № 857/2817/18 від 26 листопада 2018 року.

Аргументи позивача вказують лише на його намагання уникнути несприятливих для нього наслідків у зв`язку із притягненням до адміністративної відповідальності, але не є підставою для сумніву, що відповідач діяв неправомірно.

Враховуючи вищенаведене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, суд приходить до висновку, що під час розгляду судом цієї адміністративної справи відповідачем належними та допустимими доказами доведений факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, а тому постанову серії ЕАС №6761738 від 31.03.2023 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень слід залишити без змін, а позов без задоволення.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 19, 20, 22, 72-77, 79, 143, 192, 211, 241-246, 250, 255, 286,293, 295, 297 КАС України, суд,

у х в а л и в:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до УПП у Львівській області про предмет позову: скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС №6761738 від 31.03.2023 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 21.03.2024 року.

Учасники справи: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ; УПП у Львівській області, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

СуддяЄ. О. Данилів