Справа № 420/23093/23
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Кузьменко В.П.

За участю сторін:

Представника позивача: Ковальової К.М.

Представника відповідача: Грімової Г.М.

Представника третьої особи: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Національної поліції України, що виразилися у ненаданні ОСОБА_1 інформації про грошове утримання посади Директора департаменту Національної поліції України у званні генерала поліції третього рангу з вислугою 37 календарних років станом на 20.07.2023 року;

???- зобов`язати Національну поліцію України надати ОСОБА_1 інформацію про грошове утримання посади Директора департаменту Національної поліції України у званні генерала поліції третього рангу з вислугою 37 календарних років станом на 20.07.2023 року для подальшого звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для перерахунку пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є генералом поліції третього рангу у відставці, у 2019 році звільнився на пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ з посади ректора Одеського державного університету внутрішніх справ. На момент звільнення він перебував в штаті Національної поліції України. За твердженням позивача, посада ректора Одеського державного університету внутрішніх справ станом на день його звільнення була прирівняна до посади Директора Департаменту Національної поліції України. З цієї ж посади позивачу було нараховано пенсійне забезпечення.

У липні 2023 року позивач звернувся до Голови Національної поліції України із зверненням про надання йому офіційної письмової інформації про грошове утримання посади Директора департаменту Національної поліції України в званні генерала поліції третього рангу з вислугою 37 календарних років станом на 20.07.2023 року, із врахуванням відповідних розмірів основних та додаткових видів грошового забезпечення для подальшого перерахунку його пенсії.

Водночас, 04.08.2023 року Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України відмовив позивачу у наданні запитуваної інформації.

Вважаючи вищевказані дії відповідача, що виразились у ненаданні інформації такими, що порушують його права та законні інтереси для подальшого звернення до ГУ ПФУ в Одеській області для перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України.

Ухвалою суду від 11.09.2023 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України було прийнято до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами, у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

09.10.2023 року від Національної поліції України надійшов відзив по справі, з якого вбачається, що відповідач позов не визнає в повному обсязі та зазначає, що відповідно до п.13 розділу І Порядку №260 виплата грошового забезпечення поліцейським за поточний місяць здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за відповідний місяць. Тому грошове забезпечення на конкретну дату окремо не встановлюється, з огляду на що надати позивачу запитувану інформацію станом на конкретну дату, а саме на 20.07.2023 року, не вбачалось за можливе.

Також відповідач зазначив, що у листі Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України від 04.08.2023 року вказано, що на посаді директорів Департаменту відсутні поліцейські, які б відповідали визначеним позивачем критеріям, зокрема, у званні генерала поліції 3 рангу, які мають вислугу 37 календарних років. Національна поліція України в силу імперативних положень ч.2 ст. 19 Конституції України та ч.1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію", немає ані повноважень, ані обов`язку, на безпідставні запити осіб, у тому числі - колишніх поліцейських, створювати інформацію за встановленими такими особами критеріями, якою об`єктивно не існує.

Додатково відповідач вказав на те, що метою отримання позивачем запитуваної інформації було звернення в подальшому до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області для перерахунку пенсії, але нормативні положення постанови КМУ №103 не тягнуть правових наслідків для осіб, які проходили службу в органах Національної поліції, та яким призначено пенсію згідно із Законом України №2262-XII, оскільки вищевказаною постановою не визначено вимог до компетентних органів здійснювати перерахунок пенсій особам, які перебували на службі в органах Національній поліції. Крім того набрання законної сили 19.11.2019 року судовим рішенням у справі №826/12704/18, яким було визнано протиправним та скасовано пункт 3 Постанови КМУ №103, також не зумовило виникнення права позивача, як особи, яка проходила службу в органах Національної поліції України, на перерахунок пенсії, та відповідно не є підставою для виготовлення відповідачем документів про розмір його грошового забезпечення.

Крім того, грошове забезпечення поліцейських унормовано постановою №988 та Порядком №260, з часу прийняття яких розмір грошового забезпечення поліцейських не змінювався (а.с. 34-49).

17.10.2023 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що після призначення позивачу пенсії мало місце збільшення розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, а саме 01.02.2023 року працівникам поліції було збільшено грошове утримання майже вдвічі, що в свою чергу свідчить про зміну розміру одного з видів грошового забезпечення, встановленого постановою КМУ №988 (а.с. 62-66).

23.10.2023 року від Національної поліції України надійшли заперечення на відповідь на відзив (а.с. 71-73).

10.11.2023 року ухвалою суду було вирішено розглядати адміністративну справу №420/23093/23 в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання.

05.12.2023 року було проведено підготовче судове засідання по справі, де представником позивача та представником відповідача висловлювались власні правові позиції відносно по суті спірних правовідносин. Крім того, 05.12.2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

16.01.2024 року та 31.01.2024 року судові засідання по справі не відбулись у зв`язку з проголошенням у м. Одесі повітряної тривоги.

13.02.2024 року у судовому засіданні було винесено протокольну ухвалу про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

12.03.2024 року у судовому засідання представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі, представник відповідача заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до судового засідання не з`явився, був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином та своєчасно. Пояснень третьої особи по суті спірних правовідносин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надано не було.

Судом за час розгляду справи встановлено наступне.

Наказом Національної поліції України №1012 о/с від 11.09.2019 року позивача звільнено зі служби в поліції за п.7 (за власним бажанням) ч.1 ст.77 відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 55).

Наказом Міністерства внутрішніх справ №876 о/с від 13.09.2019 року відповідно до ч.6 ст.71 Закону України «Про Національну поліцію» позивача звільнено з 13.09.2019 року з посади ректора Одеського державного університету внутрішніх справ.

Згідно грошового атестата №282 (а.с. 56), Одеським державним університетом внутрішніх справ засвідчено, що генерал поліції третього рангу ОСОБА_1 , мав: посадовий оклад 9 297,36 грн. на місяць, посадовий оклад за рівнозначною (аналогічною) посадою в Національній поліції України 8 000,00 грн. на місяць; оклад за спеціальним званням 2 600,00 грн. на місяць; надбавку за стаж служби 5 948,68 грн. 50%, стаж служби станом на 13.09.2019 року за наказом НПУ від 11.09.2019 року №1012 о/с - 34 роки 02 місяці 06 днів; доплату за вчене звання 464,87 грн. - 5%; доплату за науковий ступінь 929,74 грн. 10%; надбавку до посадового окладу за роботу в умовах режимних обмежень 1 394,60 грн. 15%; надбавку за специфічні умови проходження служба в поліції 8 923,02 грн. 50%; премію 16 129,95 грн. 54,57%.

Відповідно до довідки про щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії за останні 24 календарні місяці служби №268 від 16.09.2019 року (а.с. 57), що видана на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що сумою грошового забезпечення для нарахування пенсії є наступні показники: надбавка за специфічні умови проходження служби 7 998,30 грн., надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 1 209,88 грн., надбавка за науковий ступінь 806,44 грн., надбавка за вчене звання 403,22 грн., премія 13 820,04 грн.

У поданні Міністерства внутрішніх справ України про призначення пенсії позивачу від 26.11.2019 року №694 (а.с. 58) вказано, що на час звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 обіймав посаду ректора Одеського державного університету внутрішніх справ, яка є рівнозначною (аналогічною) посаді начальника Департаменту Апарату Національної поліції.

28.07.2023 року до Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України надійшла заява позивача (адресована Голові Національної поліції України) від 20.07.2023 року, в якій позивач зазначив, що 14.09.2019 року він був звільнений на пенсію з посади ректора Одеського державного університету внутрішніх справ. Враховуючи, що на час звільнення він був у штаті Національної поліції України, то при його звільненні посаду ректора прирівняли до посади Директора департаменту Національної поліції України, і саме з цієї посади йому нарахували пенсійне забезпечення.

Враховуючи зазначене, у вищевказаній заяві позивач просив надати йому офіційну письмову інформацію про грошове утримання посади Директора департаменту Національної поліції України в званні генерала поліції третього рангу з вислугою 37 календарних років станом на 20.07.2023 року. При обчисленні грошового утримання просив врахувати: посадовий оклад, оклад за спеціальне звання, 50% надбавки за вислугу років, середньомісячну суму додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: 25% наукового ступеня доктора наук; 33% вченого звання професора; 15% надбавки за умови режимних обмежень, допуск Ф.2; 50% надбавки за специфічні умови проходження служби; 54,57% премії.

В заяві позивач зауважив, що запитувана ним інформація необхідна для відстоювання своїх прав в суді на гідне пенсійне забезпечення.

Листом від 04.08.2023 року Департамент фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України відмовив позивачу у наданні вищевказаної інформації посилаючись на те, що виплата грошового забезпечення поліцейським, здійснюється відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та наказу МВС України від 06 квітня 2016 року №260 «Про затвердження Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських». Відповідно до п. 13 розділу І Порядку нарахування та виплата грошового забезпечення поліцейським за поточний місяць здійснюється щомісяця з 25 числа по останній день місяця за відповідний місяць, тому надати інформацію, яка запитується позивачем у запиті щодо конкретної дати (20.07.2023 року) не є можливим.

Також у листі-відмові було вказано, що на посаді Директора Департаменту відсутні поліцейські, які б відповідали наданим позивачем даним.

Не погоджуючись з вищевказаними діями відповідача, якими позивачу листом було відмовлено у наданні запитуваної інформації, ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом у справі №420/23093/23.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Заслухавши в судовому засіданні сторону позивача та відповідача, дослідивши їх заяви по суті справи та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Як встановлено судом під час розгляду справи спірні правовідносини між сторонами виникли з підстав ненадання відповідачем позивачу інформації про розмір грошового забезпечення за аналогічною до його звільнення посадою для проведення в подальшому перерахунку його пенсії за вислугу років, що була йому призначена відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, врегульовані Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон України №2262-ХІІ).

Згідно ст.1 Закону України №2262-ХІІ особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до абз. 3 ст. 43 Закону України №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За абз.2 ст. 51 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Згідно абз.3 ст. 51 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до абз. 1 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

За абз. 3 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій (абз.4 ст. 63 Закону України №2262-ХІІ).

Отже, однією із умов здійснення перерахунку вже призначених пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, яке здійснюється на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

На виконання абз. 4 статті 63 Закону України №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України видав постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року (далі Постанова №103).

Пунктом 3 Постанови №103 (у редакції, чинній станом на 21.02.2018 року) було вказано перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Пунктом 5 Постанови №103 передбачено, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45.

Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству юстиції, Державній службі з надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній фіскальній службі, Національній гвардії, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розміри грошового забезпечення, визначені в пункті 1 цієї постанови, відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45.

Отже, Постановою №103 було врегулювано питання перерахунку пенсій виключно особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського.

Разом з тим, позивач звільнявся зі служби в поліції відповідно до норм Закону України «Про Національну поліцію», а не зі служби в органах внутрішніх справ (міліції), з огляду на що перерахунок його пенсії не підпадає під дію приписів Постанови КМУ №103.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі - Постанова №988) установлено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Цією ж постановою затверджені схеми окладів та окладів за спеціальним званням поліцейських, встановлені розмір та види щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" та Постанови №988 Міністерство внутрішніх справ України 06 квітня 2016 року видало наказ №260, яким затвердило "Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання" (далі Порядок №260).

Відповідно п.2 Порядку №260, наказ яким затверджений цей Порядок, набирає чинності з дня його офіційного опублікування (27 травня 2016 року) та застосовується з дня набрання чинності Закону №580-VII, тобто з 07 листопада 2015 року.

Тобто, на час призначення позивачу пенсії за правилами Закону №2262-XII щодо поліцейських вже діяли положення Постанови №988 та Порядку №260.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згаданим Порядком установлено такі додаткові види грошового забезпечення: надбавка за стаж служби в поліції (п.3); надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції (п.4); надбавка за безперервний стаж на шифрувальній роботі (п.5); надбавка за виконання функцій державного експерта з питань таємниць (п.6); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (п.7); надбавка за почесне звання "заслужений" (п.8); доплата за науковий ступінь з відповідної спеціальності (п.9); доплата за вчене звання (п.10); доплата за службу в нічний час (п.11).

Оскільки позивач звільнений зі служби в поліції 13.09.2019 року, то грошове забезпечення він отримував відповідно до Постанови №988 та Порядку №260, а перерахунок його пенсії повинен проводитись з урахуванням вимог Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі - Порядок №45).

Пенсії, призначені відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України (п.1 Порядку №45).

Згідно з п.2 Порядку №45, Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони.

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Згідно п. 3 Порядку №45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Абзацом 2 п. 5 Порядку №45 також зазначено, що Особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції. Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

Аналізуючи вищевказані обставини суд приходить до висновку, що для подальшого перерахунку пенсії позивача необхідне дотримання таких умов: наявність постанови Кабінету Міністрів України про зміну одного з видів грошового забезпечення діючих поліцейських (враховуючи, що перерахунок пенсії поліцейських не підпадає під дію приписів Постанови КМУ №103) та відповідна довідка про розмір грошового забезпечення, видана органом, в якому пенсіонер проходив службу при звільненні, в даному випадку Національної поліцією України.

Суд зазначає, що Законом №2262-ХІІ врегульовано порядок призначення і перерахунку пенсії як поліцейським, так і колишнім працівникам органів внутрішніх справ (міліції). Перерахунок призначених пенсій колишнім працівникам органів внутрішніх справ (міліції) з 01 січня 2016 року додатково було врегульовано положеннями Постанови №103, зокрема пунктом 3 цієї постанови.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, визнано протиправним та скасовано п.3 Постанови №103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).

Суд вважає за необхідне зазначити, що у зв`язку з прийняттям Постанови №103 виникли підстави для перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 01 січня 2016 року.

Але скасування рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 травня 2019 року у справі №826/12704/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року, п.3 Постанови №103, не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку пенсій, призначених після 01 січня 2016 року, особам, звільненим зі служби в Національній поліції.

Прийняття рішення по справі №826/12704/18 також не може слугувати підставою для надання до ГУПФ України в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача, оскільки пенсію позивачу призначено після 01 січня 2016 року, як особі, звільненій зі служби в Національній поліції.

Суд зауважує, що позивач, запитуючи у відповідача інформацію про розмір грошового забезпечення за аналогічною посадою, з якої він звільнявся у 2019 році, зазначив, що отримані відомості потрібні для подальшого перерахунку його пенсії. Під час розгляду даної справи позивач посилався на те, що з 01.02.2023 року працівникам поліції було збільшено вдвічі грошове утримання, що свідчить про зміну розміру одного з видів грошового забезпечення поліцейських.

Як було встановлено судом при оформленні матеріалів для призначення пенсії ОСОБА_1 складено грошовий атестат. Розміри посадового окладу, відсоткового підвищення до посадового окладу за вислугу років і окладу за спеціальне звання позивача в грошовому атестаті зазначені, виходячи із норм Постанови №988 і Порядку №260, які станом на день призначення позивачу пенсії вже були чинними.

Будь-яких доказів на підтвердження того, що після призначення йому пенсії, а також після скасування п.п. 1, 2, 3 Постанови №103 та змін до п.5 і додатку 2 Порядку №45, складові грошового забезпечення позивача (визначені йому на підставі положень Постанови №988 і Порядку №260) з яких йому було призначено пенсію, змінювались, матеріали справи не містять.

Стороною позивача під час розгляду даної справи не було надано обґрунтувань та доказів того, що з 01.02.2023 року було вдвічі збільшено грошове утримання працівників поліції, що позивач зазначає підставою для отримання ним інформації про грошове забезпечення за аналогічною посадою поліцейського для подальшого перерахунку пенсії.

Верховний Суд у постанові №640/14205/21 від 15.09.2023 року сформував правову позицію, згідно якої заява пенсіонера та додані до неї документи, які дають право на подальше підвищення пенсії (довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій), є підставою для перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, проте за умови, якщо її видача державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено Порядком № 45, обумовлена зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

За ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи недоведеність стороною позивача наявності підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , як колишнього працівника Національної поліції України на підставі Закону №2262-ХІІ, Порядку №45 та Постанови №988, судом не вбачається порушення його прав та інтересів оскаржуваними діями відповідача з відмови у наданні ОСОБА_1 інформації про грошове забезпечення позивача станом на 20.07.2023 року за аналогічною до його звільнення посадою.

Крім того позивачем не зазначено та судом не встановлено законодавчих підстав для визнання протиправними дій відповідача з відмови у видачі документу саме у вигляді інформації Національної поліції України про грошове забезпечення, з урахуванням того, що підставою для проведення перерахунку пенсії може бути відповідна довідка уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

За встановлених судом обставин справи, вищенаведених умов та правових обґрунтувань, відсутні підстави для задоволення заявлених позивачем позовних вимог.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (пункт 58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З наведених вище підстав суд під час розгляду справи не надає оцінку іншим доводам, зазначеним Національною поліцією України в оскаржуваній відмові, а її представником у відзиві на адміністративний позов (відповідність понять «грошове утримання» у запиті позивача поняттю «грошове забезпечення» поліцейського, відповідності посади позивача посаді директора департаменту Національної поліції України, визначення дати, станом на яку позивач просив надати відповідну інформацію), оскільки зазначені обставини не є вирішальними та не впливають на прийняття судом рішення у справі №420/23093/23.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Виходячи з необхідності відмови судом у задоволенні позовних вимог позивача, у суду відсутні підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для стягнення на його користь судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 72-80, 192-194, 241-246, 251, 255, 257, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не проводити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та пп.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений та підписаний суддею 20 березня 2024 року.

Суддя Білостоцький О.В.

.