Справа № 140/35517/23
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/35517/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУ ПФУ у Київській області, відповідач-2) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №37 від 23.06.2023 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком з 01.12.2022 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019 2020.2021 роки; зобов`язання здійснити з 01.12.2022 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують зверненню за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019, 2020 та 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 2022 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-IV), до того з 2014 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон №1788-ХІІ).

В грудні 2022 року позивач звернулася до відповідача із заявою про переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-IV) до якої долучила необхідні документи.

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 було переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. Проте, для розрахунку розміру пенсії за віком відповідач взяв показник середньої заробітної плати по Україні за 2011-2013 роки.

Тоді у червні 2023 року позивач звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки.

Вказану заяву за принципом екстериторіальності було передано ГУ ПФУ у Київській області, рішенням якого №37 від 23.06.2023 було відмовлено в перерахунку пенсії, обґрунтовуючи це тим, що при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії.

Вважаючи спірне рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії з врахуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки протиправним та таким, що порушує її право на соціальний захист, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Ухвалою від 15.12.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с.33-50), відповідач-1 позовні вимоги заперечив та вказав, що ОСОБА_1 отримувала пенсію за вислугу років з 30.12.2014, призначену відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

20.12.2022 позивачем було подано заяву про перехід на пенсію за віком відповідно до Закону №1058- IV на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, по матеріалах пенсійної справи, розмір пенсії якої не змінився.

Крім того, представник відповідача-1 зазначив, що коефіцієнт страхового стажу становить 0,27083 та загальний страховий стаж становить 27 років 01 місяць 04 дні. Середньомісячна заробітна плата відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування№ становить 3 806,94 грн.

19.06.2023 за зверненням позивача із заявою за призначенням/перерахунком пенсії №1812 про те, щоб при переході на пенсію за заявою №2794 від 22.12.2022 застосувати середню заробітну плату по Україні за 2019-2021 роки було відмовлено рішенням ГУ ПФУ у Київській області, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З наведених підстав просить у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на позовну заяву (а.с.51-59) відповідач-2 підтримав позицію відповідача-1 та додатково вказав, що переведення на пенсію по віку згідно Закону №1058-IV за заявою від 22.12.2022 не є первинним призначенням пенсії, а є переведенням на інший вид пенсії. Таким чином, оскільки при переведенні особи з одного виду пенсії на інший застосовується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 вказаного Закону із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення(попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до частини другої статті 43 Закону №1058-IV та постанови Кабінету Міністрів України №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», якими визначено порядок проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески в розмірі 1,197 (6 186,32 грн. х 1,197 = 7 405,03 грн.) з 01.03.2023 здійснено осучаснення раніше призначених пенсій.

При переведенні позивачки з одного виду пенсії на інший враховано заробітну плату за період з 01.07.2000 по 01.12.2022. Осучаснена середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внесик була застосована в розмірі 7 405,63 грн. Індивідуальний коефіцієнт по заробітній платі становить 0,61538. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії склав 4 556,91 грн. (7 405,03 грн. х 0,61538 = 4 556,91 грн.). Розмір пенсії позивачки з 01.03.2023 становить 6 965,39 грн., зокрема: 1 234,15 грн. розмір пенсії за віком; 655,36 грн. доплата при неповному стажі; 113,88 грн. доплата ЧАЕС; 4 962,00 грн. доплата за рішенням суду.

З 22.12.2022 позивачу було змінено вид пенсії з вислуги років на пенсію за віком, отже правові підстави для обчислення розміру пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внесик за 2019-2021 роки були відсутні, оскільки даний показник застосовується виключно при первинному призначенні пенсії.

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та 22.12.2022 отримує пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, з 30.12.2014 по 21.12.2022 отримувала пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ.

19.06.2023 позивач звернулася із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області про те, щоб при первинному переході з 22.12.2022 з пенсії за вислугу років на пенсію по віку застосувати нову середню заробітну плату по Україні за 2019-2021 роки (а.с.22-24).

Вказану заяву було передано на розгляд ГУ ПФУ у Київській області за принципом екстериторіальності та винесено рішення №37 від 23.06.2023 про відмову у здійсненні перерахунку із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021, оскільки відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для здійснення такого перерахунку немає підстав (а.с.25-26).

Позивач, вважаючи рішення ГУ ПФУ у Київській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2019-2021 роки протиправними, звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV установлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною другої вказаної статті Закону №1058-ІV визначено, що за рахунок коштів накопичувальної системи пенсійного страхування, що обліковуються на накопичувальних пенсійних рахунках Накопичувального фонду або на індивідуальних пенсійних рахунках у відповідних недержавних пенсійних фондах суб`єктах другого рівня системи пенсійного забезпечення, здійснюються такі пенсійні виплати, як довічні пенсії і одноразова виплата.

Відповідно до вимог статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За приписами частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+ Кз2+Кз3+...+Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

З матеріалів справи слідує, що при переведенні позивача з пенсії за вислугу років, призначеної за Законом №1788-ХІІ, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-ІV, відповідач застосував середній показник заробітної плати за 2011-2013 роки. При цьому за позицією відповідача застосовувати середню заробітну плату за 2019-2021 роки немає підстав, оскільки при переведенні з одного виду пенсії на інший застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Разом з тим, у відзиві відповідач зазначає, що при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача враховано дані про заробіток із застосуванням збільшеного показника середньої заробітної плати по Україні відповідно до норм Закону №1058-ІV та постанови Кабінету Міністрів України №168.

Проте суд не погоджується з такими діями відповідача, оскільки Закон №1788-ХІІ передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.

З огляду на те, що 22.12.2022 позивач вперше звернувся за призначенням пенсії відповідно до вимог Закону №1058-ІV, тому в даному випадку відбувається не переведення з одного виду пенсії на інший в межах дії Закону №1058-ІV, а фактичне її призначення відповідно до вказаного Закону.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення з заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2019-2021 роки з дати первісного звернення до пенсійного органу із відповідною заявою про переведення з одного виду пенсії на інший.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постановах від 22.02.2018 у справі №310/3774/17, від 22.01.2019 у справі №577/2457/17, від 19.01.2022 у справі №528/639/17.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача враховано дані про заробіток із застосуванням збільшеного показника середньої заробітної плати по Україні, оскільки вказані твердження не спростовують висновків суду щодо застосування показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки.

Таким чином, оскільки відповідач з дати первісного звернення із заявою застосував невірний показник середньої заробітної плати України, а саме за 2011-2013 роки, позивач був змушений звернутися до пенсійного органу із заявою про застосування показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки у відповідь на яку прийнято рішення ГУ ПФУ у Київській області №37 від 23.06.2023, яке відповідно до вищезазначених норм є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач ГУ ПФУ у Київській області, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що рішення №37 від 23.06.2023 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 роки відповідно до Закону №1058-ІV прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для їх вчинення.

Оскільки відповідно до положень частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, тому здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати України за 2019-2021 слід провести саме з дати звернення позивача до пенсійного органу для проведення такого перерахунку 19.06.2023.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду, беручи до уваги повноваження суду, визначені у статті 245 КАС України, суд дійшов висновку про наявність фактичних та правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 у спосіб визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ у Київській області №37 від 23.06.2023 щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком з 19.06.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області здійснити з 19.12.2022 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

Відтак, позов слід задовольнити частково.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Київській області, рішенням якого було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, що і стало підставою звернення до суду з цим позовом, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 073,60 грн, сплаченого відповідно до платіжної інструкції від 11.12.2023 (а.с.8).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області №37 від 23 червня 2023 року щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити з 19.06.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області судові витрати у сумі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, 10 ).

Суддя А.Я. Ксензюк