Справа № 640/11789/21
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.,

суддів: Губської Л.В.,

Мєзєнцева Є.І.,

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (далі - відповідач, ГУ ПФУ в місті Києві) в якому просив про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 позовні вимоги задоволені частково, визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2017, виходячи з розрахунку 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеженні пенсії максимальним розміром; зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2017, та здійснити виплату пенсії з 01.01.2017 по грудень 2017 року без врахування її максимального розміру, із врахуванням раніше виплачених сум. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 набрало законної сили 16.06.2022.

Позивачу 12.07.2022 видано виконавчий лист.

Законом України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ було постановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва. Крім того установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя. До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом. Окружний адміністративний суд міста Києва невідкладно, протягом десяти робочих днів, передає судові справи, які перебувають у його володінні, до Київського окружного адміністративного суду.

Позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з заявою про визнання дій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо неналежного виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 протиправними в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач вказує, що протиправність дій відповідача на виконання рішення суду полягає у тому, що його пенсія була розрахована в розмірі 16268,17 грн, проте виплачена у зменшеному розмірі 10740 грн. Борг відповідачем було обраховано на меншу суму.

А тому просить визнати протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії у меншому на 44703,12 грн розмірі та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому ст. 249 КАС України.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 - залишено без задоволення.

Постановляючи вказану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вказані обставини не можуть свідчити про протиправність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, а можуть розглядатися судом в порядку, визначеному ст. 382 КАС України в межах судового контролю за виконанням рішення суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду 31 січня 2024 року №640/11789/21, як таку яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, є неповне з`ясування судом обставин, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушення норм процесуального права, яка призвели до неправильного вирішення питання (п. 1, 2, 4 ч.І ст.320 КАС України) і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Просить розгляд справи здійснити за його участі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Приймаючи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку спрощеного провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. При цьому, позивачем не наведено обґрунтованих підстав для розгляду справи в відкритому судовому засіданні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін.

У відповідності до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Судовий контроль за виконанням рішень в адміністративних справах передбачений статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина друга статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, судовий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. Суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження.

Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 0640/3719/18, від 04 березня 2020 року у справі № 539/3406/17, від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19.

За змістом постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року у справі № 802/357/17-а звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.

Крім того, суд звертає увагу й на те, що особа яка вважає, що відповідач ухиляється від виконання судового рішення вправі звернутись до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. При цьому, реалізація цього права позивачем жодним чином не залежить від встановлення судом судового контролю за виконанням судового рішення.

Крім того, завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України «Про виконавче провадження» врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Колегія суддів зазначає, що станом на час подання вказаної заяви судом не встановлено, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату, або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.05.2022 у справі №640/11789/21 проведено 08.11.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2017 року, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії від 08.11.2022 (а.с. 42 Т. 3).

У вказаному протоколі Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві зазначено наступні види грошового забезпечення:

Посадовий оклад - 3393,00;

Оклад за військовим званням - 130,00;

Процентна надбавка за вислугу років (35%) - 1187,55;

Середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці, у т.ч.: - 14878,29

- Робота з таємними виробами, носіями, документам (15%);

- Надбавка за особливо важливі завдання (70%);

- премія 130%

Всього: 19588,84 грн.

Враховуючи основний розмір пенсії, який визначений рішенням суду від 16.05.2022 у справі №640/11789/21, 80% - 15671,07 грн.

Крім того, враховано вид підвищення або надбавки до пенсії «Діти війни» (з 01 по 30) - 66,43 грн.

Загальний підсумок пенсії без застосування обмеження максимальним розміром, як це визначено рішенням суду від 16 травня 2022 року у справі №640/11789/21, склав - 15737,50 грн.

Крім того, як вбачається зі службової записки від 07.12.2023 № 37912/03-16, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві здійснено розрахунок на доплату пенсії за дорученням № ФА100324, в якому визначено суму пенсії, яка підлягала виплаті у розмірі 15737,5 грн з 01 січня 2017 по 31 грудня 2017, фактично виплачено 13934,59 грн, і суму доплати визначено як 1802,91 грн, що разом за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року склало 21634,92 грн. (а.с. 71-72 Т. 3).

При цьому пенсія в розмірі 13934,59 грн з 16.01.2016 була визначена протоколом про перерахунок пенсії позивача від 22.03.2021. Вказаний перерахунок було проведено на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.01.2020 у справі № 640/21047/20 (а.с. 15 звор. Т. 3). При цьому різницю між фактично виплаченою сумою пенсії в розмірі 10740 грн (щомісячно за період з 01.01.2017 по 31.12.2017) та нарахованою сумою пенсії, яка підлягала виплаті за вказаним рішенням суду, було включено до розрахунку на доплату пенсії за дорученням № Д ФА100324/74 (а.с. 16 Т. 3).

Отже, перерахунок пенсії позивача на виконання рішення Окружного адміністративного суду від 16.05.2022 у справі №640/11789/21 було проведено відповідачем у межах зобов`язання визначеного судом, оскільки рішенням суду було зобов`язано провести перерахунок пенсії позивача, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2017, та здійснити виплату пенсії з 01.01.2017 по грудень 2017 року без врахування її максимального розміру, із врахуванням раніше виплачених сум.

Однак, позивач посилається на те, що розмір пенсії, який мав бути врахований відповідачем при проведенні розрахунку на доплату мав становити 16268,17 грн.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, розмір його пенсії станом на 01.07.2017 обраховувався на підставі довідки від 24.10.2016 № 18-1473зп, якою визначено розмір грошового забезпечення в сумі 19588,84 грн та виплачувався з урахуванням максимального розміру пенсії в сумі 10740 грн. (а.с. 48 звор., 50 Т. 2).

Отже, пенсія позивачу на виконання рішення Окружного адміністративного суду від 16.05.2022 у справі №640/11789/21 обгрунтовано перерахована з урахуванням 80% грошового забезпечення за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 та визначена у розмірі 15737,5 грн.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи позивача, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.06.2022 у справі №640/18477/21 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 без урахування довідок Офісу Генерального прокурора від 11.06.2020 № 21-1197зп, № 21-1198зп; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 з обов`язковим врахуванням довідок Офісу Генерального прокурора від 11.06.2020 № 21-1197зп, № 21-1198зп, виходячи з розрахунку 80% грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, з урахуванням виплачених сум; у задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення від 20.06.2022 у справі №640/18477/21 Головним управління Пенсійного фонду України в м. Києві проведено 13.12.2022 перерахунок пенсії позивача, за результатами якого визначено основний розмір пенсії - 16268,17 грн., а різниця між фактично виплаченою в розмірі 15737,5 грн (що підлягала виплаті за рішенням у справах № 640/21047/20 та № 640/11789/21) та тією, що підлягала виплаті в розмірі 16268,17 включена до розрахунку на виплату пенсії за дорученням № Д ФА100324/79 (а.с. 48, 65 Т. 3).

Варто зазначити, що як вбачається з матеріалів справи, на даний час рішення Окружного адміністративного суду від 16.05.2022 у справі №640/11789/21 в частині виплати позивачу перерахованої за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 суми пенсії в розмірі 21634,92 грн не виконано, що підтверджується відповідачем (а.с. 78 Т. 3).

Проте, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції та вважає, що вказані обставини не можуть свідчити про протиправність рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, а можуть розглядатися судом в порядку, визначеному ст. 382 КАС України в межах судового контролю за виконанням рішення суду.

Так, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задоволено.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві протягом трьох місяців з дня набрання даною ухвалою законної сили подати до Київського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 16 травня 2022 року у справі №640/11789/21.

Таким чином, колегією суддів не встановлено протиправності рішень, дій чи бездіяльності відповідача, які б свідчили про порушення суб`єктом владних повноважень вимог закону саме в межах цього судового розгляду, що є обов`язковою умовою застосування відповідальності згідно зі статтями 249 та 383 КАС України.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 19 березня 2024 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Л.В. Губська

Є.І. Мєзєнцев