Справа № 380/13670/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13670/23 пров. № А/857/24902/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Кухтея Р. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Ханащак С. І.,

представника позивача Білика П. Б.,

представника відповідача Думич І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року (прийняте у м. Львові суддею Кисильовою О. Й.; складене в повному обсязі 23 листопада 2023 року) в адміністративній справі № 380/13670/23 за позовом Комунального підприємства «Броди» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2023 року Комунальне підприємство «Броди» (далі також КП «Броди», Товариство, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області (далі ГУ ДПС у Львівській області, відповідач) від 21.07.2020 № .

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.06.2020 ГУ ДПС у Львівській області проведена камеральна перевірка КП «Броди» з питання своєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, за результатами якої складений Акт від 30.06.2020 № 352/50.4-08/03348666. З урахуванням Акта перевірки на підставі статті 126 Податкового кодексу України відповідач 21.07.2020 прийняв податкове повідомлення-рішення № про нарахування КП «Броди» штрафу у розмірі 318 533,95 грн за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання. Позивач вважає протиправним оспорюване податкове повідомлення-рішення (далі також - ППР), оскільки КП «Броди» своєчасно та у повному обсязі був сплачений податок на додану вартість (далі також - ПДВ), зазначений у податкових деклараціях з ПДВ за травень 2019 - лютий 2020 року. Проте, кошти, які сплачувало КП «Броди» за результатами господарської діяльності на підставі поданих декларацій з ПДВ (узгоджені грошові зобов`язання), відповідач неправомірно спрямовував на сплату штрафу за ППР від 19.06.2019 № , яке скасоване у судовому порядку.

Стверджує, що у КП «Броди» відсутні зобов`язання з ПДВ, по яких виникла податкова заборгованість та які б надавали можливість податковому органу спрямовувати кошти у порядку пункту 87.9 статті 87 Податкового кодексу України у попередні податкові періоди. Законодавець наділив податковий орган правом застосовувати штраф до платника податку згідно з цією нормою у випадку сплати суми грошового зобов`язання, зазначеної в платіжному дорученні з затримкою сплати, проте не наділив правом податковий орган застосовувати штраф при виконанні пункту 9 статті 87 Податкового кодексу України в разі зарахування коштів, що сплачує такий платник податків, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Вказані норми визначають, які дії зі сплаченими коштами зобов`язані здійснювати органи державної податкової служби в погашення податкового боргу та не встановлюють відповідальності платника податків внаслідок вчинення вказаних дій податковою службою.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ГУ ДПС у Львівській області у порядку статті 75 Податкового кодексу України провело камеральну перевірку КП «Броди» щодо дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання. Під час перевірки контролюючий орган встановив, що позивачем не дотримані пунктів 57.1, 57.3 статті 57 Податкового кодексу України в частині сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, зазначеної в податкових деклараціях з ПДВ за травень-грудень 2019 року, за січень-лютий 2020 року та у податкових повідомленнях-рішеннях № від 22.07.2019, № від 19.06.2019, № від 23.12.2019. Вказує на те, що станом на червень 2019 року за позивачем обліковувалася заборгованість у сумі 317917,53 грн за податковим повідомленням-рішенням № від 19.06.2019.

При цьому зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що сума заборгованості за податковим повідомленням-рішенням № від 19.06.2019 на день проведення камеральної перевірки 30.06.2020 та на день прийняття спірного ППР - 21.07.2020 була узгодженою, оскільки статусу неузгодженої набула лише 31.08.2020 (дата відкриття Львівським окружним адміністративним судом провадження у справі № 380/5561/20), тобто уже після проведення контролюючим органом перевірки та прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.07.2020 № . Отже, станом на час проведення ГУ ДПС у Львівській області камеральної перевірки сума податкового зобов`язання згідно із податковим повідомленням-рішенням № від 19.06.2019 мала статус узгодженої.

Стверджує, що у разі наявності в платника податків податкового боргу податковий орган зараховує кошти, що сплачує такий платник податків, у рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Також вказує на те, що судом не взято до уваги те, що крайній термін сплати податкового зобов`язання на суму 26 052,15 грн за ППР № від 22.07.2019 є 20.08.2019, проте позивач здійснив сплату лише 25.09.2019 з пропуском строків сплати на 36 днів; 30.09.2019 з пропуском строку на 41 день та 27.09.2019 із затримкою на 38 днів.

Крім того зазначає, що позивачем не дотримані строки сплати грошового зобов`язання у розмірі 7160,17 грн за ППР № від 23.12.2019, крайній термін погашення заборгованості за яким є 09.01.2020, проте позивач здійснив оплату лише 26.02.2020, тобто з пропуском строку на 27 днів; 30.03.2020 з пропуском строку на 60 днів; 29.04.2020 з пропуском строку на 90 днів.

Враховуючи наведене, ГУ ДПС у Львівській області вважає, що податкове повідомлення-рішення від 21.07.2020 № , згідно якого КП «Броди» нарахований штраф у розмірі 318 533,95 грн за порушення статті 57 ПК України, прийнято правомірно.

КП «Броди» подало відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Наголошує на тому, що всім аргументам і доводам, викладеним у апеляційній скарзі, було надано належну оцінку судом першої інстанції, оскільки такі доводи у контексті заперечень подані разом з відзивом у суді першої інстанції. Тому просило відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги ГУ ДПС у Львівській області, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

У судовому засіданні представник позивача, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до абзацу другого підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.

Як встановлено судом, ГУ ДПС у Львівській області у порядку пунктів 191.1.1, 191.1.2 п. 191.1 ст. 19, п.п. 20.1.4, п. 20.1 ст. 20 Розділу І ПК України, п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 глави 8 Розділу ІІ ПК України провело камеральну перевірку КП «Броди» щодо дотримання податкового законодавства в частині своєчасності сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, зазначеного в податковому повідомленні-рішенні (форма "Ш", форма "Н") та у податкових деклараціях з податку на додану вартість за травень-грудень 2019 року, за січень-лютий 2020 року.

За результатами перевірки ГУ ДПС у Львівській області складений Акт від 30.06.2020 № 352/50.4-08/03348666 (далі - Акт № 352).

Як зазначено в Акті № 352, перевіркою встановлено, що платник порушує строки сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, визначених:

- податковим повідомленням-рішенням (форма "Ш") № від 22.07.2019, за яким сума грошового зобов`язання (штрафна санкція), що підлягає сплаті до бюджету становить 26 052,15 грн (дата нарахування 20.08.2019; дати сплати - з 25.09.2019 по 30.09.2019; кількість днів затримки 36, 41, 38, 41, 41);

- податковим повідомленням-рішенням (форма "Н") № від 19.06.2019, за яким сума грошового зобов`язання (штрафна санкція), що підлягає сплаті до бюджету становить 317 917,53 грн (дата нарахування 25.10.2019; дати сплати - з 10.12.2019 по 28.01.2020; кількість днів затримки 56, 64, 53, 64, 53, 46, 95, 95);

- податковим повідомленням-рішенням (форма "Н") № від 23.12.2019, за яким сума грошового зобов`язання (штрафна санкція), що підлягає сплаті до бюджету становить 7160,17 грн (дата нарахування 09.01.2020; дати сплати 26.02.2020; кількість днів затримки 48, 48).

Також перевіркою встановлено, що платник порушує строки сплати суми узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ, зазначених у податкових деклараціях з цього податку за травень-грудень 2019 року та за січень-лютий 2020 року, протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 ПК України, а саме:

- податкова декларація з ПДВ № від 18.06.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 159 105,00 грн (дата нарахування 30.06.2019; дати сплати - з 01.07.2019 по 05.09.2019; кількість днів затримки 3, 1, 30, 67, 1, 25, 29, 60);

- податкова декларація з ПДВ № від 16.07.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 110 510,00 грн (дата нарахування 30.07.2019; дата сплати - з 05.09.2019 по 25.09.2019; кількість днів затримки 57, 51, 37, 37, 55);

- податкова декларація з ПДВ № від 16.08.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 124 398,00 грн (дата нарахування 30.08.2019; дата сплати - з 30.09.2019 по 24.10.2019; кількість днів затримки 48, 31, 35, 54, 55, 31, 53, 35);

- податкова декларація з ПДВ № від 17.09.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 107 962,00 грн (дата нарахування 30.09.2019; дата сплати - з 01.11.2019 по 10.12.2019; кількість днів затримки 64, 32, 71, 51, 57, 59, 29);

- податкова декларація з ПДВ № від 16.10.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 143 700,00 грн (дата нарахування 30.10.2019; дата сплати - з 28.01.2020 по 30.01.2020; кількість днів затримки 90, 02, 91);

- податкова декларація з ПДВ № від 18.11.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 165 050,00 грн (дата нарахування 30.11.2019; дата сплати - з 30.01.2020 по 26.02.2020; кількість днів затримки 88, 61);

- податкова декларація з ПДВ № від 17.12.2019 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 103 768,00 грн (дата нарахування 30.12.2019; дата сплати - 26.02.2020; кількість днів затримки 58);

- податкова декларація з ПДВ № від 17.01.2020 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 166 208 грн,00 (дата нарахування 30.01.2020; дата сплати - з 26.02.2020 по 26.04.2020; кількість днів затримки 27, 60, 90);

- податкова декларація з ПДВ № від 18.02.2020 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 165 562,00 грн (дата нарахування 01.03.2020; дата сплати - з 29.04.2020 по 27.05.2020; кількість днів затримки 59, 87);

- податкова декларація з ПДВ № від 17.03.2020 сума ПДВ, що підлягає сплаті - 154 684,00 грн (дата нарахування 30.03.2020; дата сплати - з 27.05.2020 по 24.06.2020; кількість днів затримки 86, 58).

За висновками Акта № 352 КП "Броди" сплачено узгоджену суму грошового зобов`язання із затримкою 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 10 868,10 грн та із затримкою більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 1 592 669,75 грн, чим порушено п. 57.1, п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України.

На підставі Акта № 352 ГУ ДПС у Львівській області 21.07.2020 прийняло:

- податкове повідомлення-рішення форми "Ш" № , яким за затримку на 3, 1, 30, 1, 25, 29, 29 27 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 108868,10 грн нараховано штраф у розмірі 10 %, у сумі 10 886,8 грн.

- податкове повідомлення-рішення № , яким за затримку на 95, 95, 92, 91, 90, 90, 88, 87, 86, 71, 67, 64, 64, 64, 61, 60, 60, 59, 59, 58, 58, 57, 57, 56, 55, 55, 54, 53, 53, 53, 51, 51, 48, 48, 48, 46, 41, 41, 41, 38, 37, 37, 36, 35, 35, 32, 31, 31 календарних днів сплати грошового зобов`язання у сумі 1 592 669,75 грн нараховано штраф у розмірі 20 %, у сумі 318 533,95 грн.

Вважаючи незаконним податкове повідомлення-рішення № від 21 липня 2020 року, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що Товариство у встановлені законом строки вчиняло залежні від нього дії щодо реєстрації податкових накладних, що підтверджується квитанціями; порушення ним строків реєстрації податкових накладних відбулося не з його вини, відтак правові підстави для висновку про вчинення платником податкового правопорушення у відповідача були відсутні, а притягнення позивача до відповідальності у виді штрафу за таких умов на думку суду не може бути визнане таким, що переслідує законну мету та є пропорційним.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно з підпунктом 14.1.152, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом; погашення податкового боргу - це зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

За правилами пп.16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі не виконання платником податків обов`язку щодо своєчасної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання контролюючий орган в силу компетенції, встановленої нормами ПК України, здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків. Ця компетенція стосується, зокрема виявлення джерел погашення податкового боргу та контролю за дотриманням платником податків черговості погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення.

Пунктом 87.9 статті 87 ПК України передбачено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що спір у цій справі стосується обґрунтованості застосування контролюючим органом приписів пункту 87.9 статті 87 ПК України при зарахуванні коштів, сплачених позивачем по поточним податковим зобов`язанням, на погашення податкового боргу, що утворився в минулих звітних (податкових) періодах, у порядку черговості у той час, як позивач звернувся до суду із позовом про скасування ППР від 19.06.2019 №, на погашення заборгованості по якому, в тому числі, відповідач зараховував поточні платежі підприємства.

Верховний Суд у постановах від 13.02. 2020 у справі № 806/129/17, від 13.08.2021 у справі № 806/46/17, від 10.03.2023 у справі № 520/7293/19 вказав, що пунктом 87.9 статті 87 ПК України визначено обов`язок податкового органу на зарахування усіх платежів на погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. Визначальним при застосуванні приписів цієї статті є наявність податкового боргу. При цьому зміст графи призначення платежу у платіжних дорученнях за будь-яких умов не має значення, що прямо передбачено приписами наведеної норми.

Пунктом 126.1 ст. 126 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

У постанові від 18.08.2021 у справі № 819/718/17 Верховний Суд наголосив, що передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України штрафна санкція може бути застосована до платника податку лише тоді, коли податкове зобов`язання є узгодженим і таким, що сплачене із затримкою на визначені цим пунктом терміни.

При цьому, передбачена п. 126.1 ст. 126 ПК України відповідальність у вигляді штрафу застосовується в силу самого факту погашення податкового боргу з простроченням, і розмір такої відповідальності залежить виключно від терміну прострочення, а не від способу і порядку погашення податкового боргу (добровільного чи примусового, в повній сумі або частинами, при самостійному визначенні напрямку платежу чи при зарахуванні сплачених платником коштів згідно з черговістю виникнення податкового боргу). Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі № 825/770/18.

З матеріалів справи видно, що:

- за податковою декларацію з ПДВ від 18.06.2019 № на суму ПДВ 159 105,00 грн, позивач сплатив 50 363,30 грн - платіжне доручення № 56 від 27.06.2019.

- за податковою декларацію з ПДВ від 16.07.2019 № на суму ПДВ 110 510,00 грн, позивач сплатив: 10 000,00 грн платіжне доручення № 417 від 01.07.2019; 5000,00 грн - платіжне доручення № 423 від 03.07.2019; 20 000,00 грн платіжне доручення № 463 від 25.07.2019; 20 000,00 грн платіжне доручення № 471 від 29.07.2019; 30 000,00 грн платіжне доручення № 482 від 30.07.2019.

- за податковою декларацію з ПДВ від 16.08.2019 № на суму ПДВ 124 398,00 грн позивач сплатив: 5000,00 грн - платіжне доручення № 574 від 19.09.2019; 5000,00 грн - платіжне доручення № 581 від 23.09.2019.

- за податковою декларацію з ПДВ від 17.09.2019 № на суму ПДВ 107 962,00 грн позивач сплатив: 20 000,00 грн платіжне доручення 592 від 25.09.2019; 15 000,00 грн - платіжне доручення № 605 від 30.09.2019; 1000,00 грн платіжне доручення № 600 від 27.09.2019; 9000,00 грн - платіжне доручення № 604 від 30.09.2019;

- за податковою декларацію з ПДВ від 16.10.2019 № на суму ПДВ 143 700,00 грн позивач сплатив: 15 000,00 платіжне доручення № 634 від 04.10.2019; 15 000,00 грн - платіжне доручення № 657 від 17.10.2019; 15 000,00 платіжне доручення № 673 від 22.10.2019; 30 000,00 грн платіжне доручення від 23.10.2019; 36 000,00 грн платіжне доручення № 679 від 24.10.2019; 20 000,00 грн платіжне доручення № 692 від 29.10.2019.

- за податковою декларацію з ПДВ від 18.11.2019 № на суму ПДВ 165050,00 грн позивач сплатив: 15 000,00 грн платіжне доручення № 710 від 01.11.2019; 35000,00 грн платіжне доручення № 754 від 20.11.2019; 14 500,00 грн - платіжне доручення № 163 від 26.11.2019; 10 000,00 грн- платіжне доручення № 783 від 28.11.2019;

- за податковою декларацію з ПДВ від 17.12.2019 № на суму ПДВ 103768,00 грн позивач сплатив: 10 000,00 грн - платіжне доручення № 801 від 03.12.2019; 15 000,00 грн платіжне доручення № 818 від 10.12.2019; 30 000,00 грн - платіжне доручення № 846 від 17.12.2019; 47 600,00 грн - платіжне доручення № 870 від 20.12.2019; на 8000,00 грн - платіжне доручення № 898 від 28.12.2019; 2000,00 грн - платіжне доручення №183 від 28.12.2019;

- за податковою декларацію з ПДВ від 17.01.2020 № на сум ПДВ 166208,00 грн позивач сплатив: 1000,00 грн - платіжне доручення № 26 від 17.01.2020; 65289,03 грн - платіжне доручення № 66 від 29.01.2020; 179 815,83 платіжне доручення № 10 від 29.01.2020;

- за податковою декларацію з ПДВ від 18.02.2020) № на суму ПДВ 165562,00 грн позивач сплатив:165 211,62 грн - платіжне доручення № 21 від 25.02.2020; 800,00 грн - платіжне доручення № 160 від 26.02.2020;

- за податковою декларацію з ПДВ від 17.03.2020 № на суму ПДВ 154684,00 грн позивач сплатив: 154 684,00 грн платіжне доручення № 29 від 27.03.2020.

Як видно з ІКП та ІКП платника - КП «Броди», в якій відображаються облікові показники операцій платника ПДВ, починаючи з 27.05.2019 у позивача недоїмки з ПДВ не було та до 30.06.2019 існувала переплата суми податку на 50 363,30 грн.

З 01.07.2019 у позивача виникла недоїмка у сумі 108 566,11 грн у зв`язку із поданням декларації з ПДВ та до 14.07.2019 сума недоїмки з ПДВ становила 93 566,11 грн.

14.07.2019 (код операції № 61) податковий орган збільшив КП «Броди» суму боргу за рахунок нарахування зобов`язань зі штрафних санкцій за ППР № від 19.06.2019, унаслідок чого недоїмка становила 411 483,64 грн.

З 25.07.2019 по 30.07.2019 позивач сплатив 70 000,00 грн (20 000,00 грн платіжне доручення № 463 від 25.07.2019; 20 000,00 грн платіжне доручення № 471 від 29.07.2019; 30000,00 грн платіжне доручення № 482 від 30.07.2019) і недоїмка станом на 30.07.2019 становила 341 483,64 грн.

Отже, починаючи з 25.07.2019 і до 26.02.2020 всі сплачені позивачем задекларовані суми грошових зобов`язань з податку на додану вартість були зараховані відповідачем в погашення податкового боргу, що утворився в минулих звітних періодах, з урахуванням боргу, який нарахований ППР від 19.06.2019 № .

Тобто сума штрафних санкцій, яка нарахована ППР від 19.06.2019 № , а це 317 917,53 грн, з 25.07.2019 була у складі недоїмки та брала участь у розрахунках штрафних санкцій за несвоєчасну сплату згідно з оспорюваним ППР.

Водночас суд встановив, що 11.09.2020 відповідач здійснив коригування нарахованих грошових зобов`язань шляхом виключення штрафної санкції у розмірі 317 917,53 грн з обліку на виконання ухвали суду від 31.08.2020 у справі № 380/5561/20.

Так, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, 16.07.2020 КП «Броди» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2019 № на суму 317 917,53 грн.

Ухвалою від 21.07.2020 у справі № 380/5561/20 позовна заява залишена без руху.

Ухвалою від 31.08.2020 відкрите провадження у справі № 380/5561/20 за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За правилами частини третьої статті 169 КАС України якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Враховуючи наведені норми права, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з 16.07.2020 податкове повідомлення-рішення від 19.06.2019 № набуло статусу неузгодженого.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 у справі №380/5561/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.09.2021 позовні вимоги КП «Броди» задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.09.2019 № .

Питання організації діяльності податкових органів щодо ведення податкового обліку на час виникнення спірних правовідносин визначались Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422; зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 за № 751/28881 (далі Порядок № 422).

Абзаци 5, 7 глави 3 розділу V Порядку № 422 передбачають, що до настання граничного строку сплати/зменшення донараховані/зменшені суми за відсутності процедури адміністративного або судового оскарження не беруть участі у розрахунках. За умови відсутності інформації про початок процедури адміністративного та/або судового оскарження з дня настання граничного строку сплати/зменшення відповідні донараховані/зменшені суми в ІКП беруть участь у розрахунках.

Главою 4 розділу V Порядку № 422 встановлений порядок відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП.

Відповідно до пункту 1 глави 4 розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій. Такими матеріалами є, зокрема, ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Згідно з абзацом 8 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку № 422 на підставі інформації з інформаційної системи органів ДФС, яка забезпечує відображення результатів судового оскарження, про початок/продовження процедури судового оскарження (ухвала суду про відкриття провадження) донарахована/зменшена сума вважається неузгодженою (статус податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та рішення щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Оскаржується в судовому порядку").

У разі внесення вказаної інформації після настання граничного строку сплати/зменшення - в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум у зв`язку із запізненням надходження ухвали суду про порушення провадження у справі (абзац 11 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку №422).

У разі якщо за результатами судового оскарження донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі скасовується (статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на "Скасовується в судовому порядку"), то в ІКП відображення облікових показників (операцій) щодо донарахування /зменшення суми не проводиться (абзац 25 пункту 2 глави 4 розділу V Порядку № 422).

З наведеного видно, що у разі отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі про оскарження податкового повідомлення-рішення останнє вважається неузгодженим з дати звернення платника податків до суду, відтак, у податкового органу виникає обов`язок із відображення таких відомостей в інформаційній системі органів ДФС. Донараховані/зменшені суми за таким податковим повідомленням-рішенням участі у розрахунках не беруть.

Як зазначено вище, камеральна перевірка проведена відповідачем 30.06.2020, тобто у час, коли ППР від 19.06.2019 № було узгоджене.

Спірне у цій справі ППР № прийняте відповідачем 21.07.2020, тобто у день, коли ППР від 19.06.2019 № набуло статусу неузгодженого.

Беручи до уваги ті обставини, що сплачені позивачем поточні платежі з ПДВ були спрямовані контролюючим органом на погашення недоїмки, у тому числі зі сплати штрафних санкцій за ППР від 19.06.2019 № , яке скасоване судом, суд першої інстанції вважав, що участь скасованої суми штрафу у донарахуванні суми недоїмки, за несвоєчасну сплату якої нараховані штрафні санкції, призвела до збільшення кількості днів пропуску підприємством граничного строку сплати податкового зобов`язання за податковими деклараціями з ПДВ.

Та у зв`язку з тим, що суд позбавлений можливості встановити кількість днів затримки сплати позивачем узгоджених грошових зобов`язань з ПДВ та, відповідно розрахувати суму штрафу за їх несвоєчасну сплату, суд дійшов висновку про скасування спірного ППР.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Крім того суд зазначає, що у пошуку балансу між необхідністю суворо слідувати нормам права та необхідністю забезпечити захист прав особи, адміністративний суд першочергово повинен стати на захист прав особи, оскільки це є основним завданням адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає що суд прийняв справедливе рішення, яке захищає права особи та не має негативних наслідків для сторін; вимоги апеляційної скарги загалом спростовані зазначеними вище доводами; решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2023 року в адміністративній справі № 380/13670/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді Р. В. Кухтей
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 21 березня 2024 року.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду