Справа № 520/2024/24
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 березня 2024 року № 520/2024/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі : головуючого - судді Зінченко А.В., розглянувши в спрощеному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б,м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б, ) від 14 грудня 2023 року №66 .

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Україна, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) пенсію за вислугу років з 18 січня 2023 року відповідно до пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-XII в редакції до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року № 911-VIII згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 04.06.2019 №2-р/2019 по справі № 1-13/2018(1844/16, 3011/16) та з урахуванням норм підпункту 14-6.2. пункту 14-6. розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058- IV.

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 12.12.2023р. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи вік 50 років 4 місяця 13 днів та спеціальний страховий стаж 33 роки 7 місяців 16 днів звернулася через свій особистий електронний кабінет на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою (№ звернення 475) від 12.12.2023р. про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) та доданими до неї усіма необхідними документами у відповідності до п.2.1., 2.4. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005р. №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Заява Позивачки була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області. Прийняте рішення вказаним органом було доведене до відома Позивача шляхом його розміщення в особистому кабінеті Позивача на веб-порталі Пенсійного фонду України.

Так, 16.12.2023р. Позивач отримала в своєму особистому електронному кабінеті в розділі "Мої звернення" на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України Рішення про відмову в призначенні пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (надалі - Відповідач) від 14 грудня 2023 року №66, яким було вирішено відмовити ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та з урахуванням рішення Конституційного суду України від 04.06.2019р. №2-р/2019 за відсутності необхідного стажу 26 років 6 місяців.

Страховий стаж заявника становить 33 роки 7 місяців 17 днів. Стаж за вислугою років станом на 10.10.2017р. становить 26 років 1 місяць 25 днів".

Позивач не згодна зі вказаним рішенням, а тому звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що 12.12.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за вислугу років згідно п. 2-1 розділу розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-УІ (далі - Закон № 1058).

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек- офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області від 14.12.2023 №. 66, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу за вислугою років.

Після винесення оскаржуваного Рішення воно було направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для долучення до матеріалів електронної пенсійної справи позивачки.

Суд вказує, що згідно п. 2-1 розділу розділу XV Прикінцевих: положень Закону України «Про Загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вій 09.07.2003 № 1058особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788- XII (далі - Закон № 1788) право на пенсію за вислугу років мають особи, які на день набрання чинності Законом України від 03.11.2017 № 2148Л/1Н «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, передбачений ст. 55 Закону № 1788.

Водночас з урахуванням Рішення Конституційного суду України від 04.06.2019 № 2- р/2019 право виходу на пенсію за вислугу років незалежно від віку мають медичні працівники, які набули вислугу років на відповідних посадах, станом на:

01.04.2015 - не менше 25 років,

31.12.2015 - не менше 25 років 6 місяців;

11.10.2017 - не менше 26 років 6 місяців.

Відповідно до ст. 7 Закон № 1788 пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Визначення періодів роботи, які зараховуються до спеціального стажу, здійснюється у відповідності до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 року № 909 (зі змінами) (далі - Перелік № 909) на підставі записів трудової книжки та документів, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії (довідки, копії первинних документів тощо).

Оскаржуваним рішенням встановлено, що вік позивачки 50 років 4 місяці 13 днів, страховий стаж становить 33 рони 7 місяців 17 днів, стаж за вислугою років станом на 10.10.2017 складає 26 років 01 місяць 25 днів.

Цим рішенням до страхового стажу та, відповідно, до стажу за вислугою років не зараховано період роботи з 01.06.2022 по 17.01.2023, оскільки за даними реєстру застрахованих - осіб Державного реєстру загальнообов`язкового держаного соціального страхування відсутня сплата страхових внесків.

Оскільки ОСОБА_1 не має необхідного спеціального стажу 26 років 6 місяців, тому відсутні законні підстави для призначення пенсії відповідно до п. 2-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058 з урахуванням вимог п."е" ст. 55 Закону № 1788.

Також суд зазначає, що призначення та перерахунок пенсій в органах Пенсійного фонду України проводиться у відповідності до вимог Закону України № 1058-ІУ від 09.07.2003 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22- 1 від 25.11.2005 в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1 (далі - Порядок № 22-1).

Підпунктом 2 пункту 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України Р8 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Відповідно до частини 2 розділу IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10- 1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 квітня 2018 року за № 476/31928, в Реєстрі застрахований осіб містяться персоніфіковані відомості про застрахованих осіб та інформація про нарахування страхових внесків, про трудовий та страховий стаж, кількість календарних днів перебування у трудових та цивільно-правових відносинах, що подаються страхувальниками у складі звітності.

Поняття страховий стаж запроваджено Законом № 1058, який набрав чинності 01.01.2004. Періоди трудової діяльності зараховуються до страхового стажу при обчисленні пенсії після 01.01.2004 згідно Закону № 1058.

Статтею 21 Закону № 1058 передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Статтею 24 Закону № 1058 передбачено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, формуються на підставі звітів, поданих страхувальником, та згідно інформації про сплату страхових внесків.

Умовою підтвердження стану сплати страхових внесків страхувальниками є зданий розрахунок суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті та сплата внесків в повному обсязі по всім карткам особового рахунку страхувальника. Позначка про сплату внесків визначається та проставляється в облікову картку застрахованих осіб.

Тобто, у разі несплати страхових внесків (відсутності даних), періоди роботи після 01.01.2004 не зараховуються до страхового стажу, а заробітна плата не враховується при обчисленні пенсії.

За таких обставин вимоги про зарахування до страхового стажу та стажу за вислугою років період роботи позивача з 01.06.2022 по 17.01.2023 відсутні.

З огляду на вищенаведене у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а отже своїми діями, на думку суду, права та законні інтереси позивача не порушив.

З врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, оцінюючи наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні на предмет належності, допустимості та достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, як того вимагає процесуальне законодавство, проаналізувавши норми матеріального права, які належить застосувати до спірних правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 245, 246 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69005, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.