Справа № 400/614/24
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

в частині позовних вимог

19 березня 2024 р. № 400/614/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачавійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.08.2018 р. по 21.12.2023 р. включно; зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.08.2018 р. по 21.12.2023 р. включно у сумі 727952,47 грн.

06.02.2024 р. відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду. Так, Позивач був звільнений 03.08.2018, виключений зі списків частини наказом командира військової частини НОМЕР_1 03.08.2018 №181 (що він сам визнає у Позові, витяг з відповідного наказу ним же додано до Позову, отже він був з ним обізнаний і він в нього був). В даному наказі зазначено усі належні виплати на день звільнення, про що Позивачу було відомо ще тоді. Тобто Позивач знав, які нарахування йому виплачувались, ще 03.08.2018, що підтверджується ним же в Позові. Тобто ще тоді Позивач дізнався про, на його думку на теперішній час, порушення своїх прав та інтересів. Відтак, строк звернення до суду з Позовом слід обраховувати ще з 03.08.2018. До суду із Позовом він звернувся не раніше 11.01.2024 (дата підписання Позову), тобто із пропуском місячного строку звернення до адміністративного суду. Що стосується звернення Позивача з заявою від 02.03.2021, на яку було надано відповідь від 09.04.2021 №633/1392, то строк звернення до адміністративного суду слід відраховувати не від її отримання. Оскільки, як видно з преамбули до Закону України Про звернення громадян він не регулює питання досудового вирішення спорів. А за вимогами пункту 6 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві, крім іншого, зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Однак законом досудового порядку вирішення таких спорів не встановлено взагалі. Та й позовні вимоги не стосуються оскарження рішення за вказаною заявою. Навіть, не можна строк звернення до адміністративного суду рахувати від 21.12.2023, зазначена дата стосується строку виконання рішення суду у справі №400/8078/23, виплата за зазначеним рішенням не є розрахунком при звільненні, адже саме звільнення відбулося ще у 2018 році, тобто має інше правове походження. Позивач, в порушення вимог статей 72 - 77, 123 КАС України, не підтвердив позовні вимоги, в тому числі і поважність пропуску строку звернення до суду належними, допустимими і достатніми доказами.

Позивач з даного приводу своїх доводів не навів, заяву про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду не подавав.

Справу розглянуто в письмовому провадженні.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 14.03.2015 р. по 03.08.2018 р.

Наказом командира військової частини від 03.08.2018 р. позивача звільнено з військової служби та виключено зі списків особового складу частини.

Грошову компенсацію за невикористану соціальну відпустку як учаснику бойових дій та індексацію грошового забезпечення позивачу при звільненні виплачено не було, у зв`язку з чи він звертався до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.10.2021 р. по справі № 400/5963/21, яке набрало законної сили 12.11.2021 р., зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2015 рік по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби.

На виконання рішення 30.11.2021 р. відповідачем перераховано позивачу 24069,23 грн.

Крім того, рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.12.2021 р. по справі № 400/5964/21, яке набрало законної сили 20.01.2022 р., зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно з одночасним відрахуванням 1,5% військового збору та із одночасною компенсацією сум податків з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податків з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими т особами рядового начальницького складу» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року № 44.

На виконання рішення 08.02.2022 р. відповідачем перераховано позивачу 1733,51 грн.

Не погодившись із застосованим базовим місяцем, позивач повторно звернувся до суду.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 р. по справі № 400/8078/23, яке набрало законної сили 26.12.2023 р., зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 р. по 28.02.2018 р. включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 р. по 03.08.2018 р. включно відповідно до норм абз. 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 та висновків суду в даній справі, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 р. № 44, з урахування раніше виплачених сум.

На виконання рішення 22.12.2023 р. відповідачем перераховано позивачу 94530,53 грн.

Суд вважає помилковою позицію відповідача щодо початку відліку строку звернення з 03.08.2018 р. (дата звільнення позивача).

Спір у даній справі стосується не права на виплату індексації грошового забезпечення та компенсації за невикористану відпустку (які не виплачені на дату звільнення), а права на виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідні виплати на виконання рішень суду були здійснені 30.11.2021 р., 08.02.2022 р. і 22.12.2023 р.

У рішенні від 22.02.2012 р. у справі № 4-рп/2012 Конституційний Суд України роз`яснив, що в аспекті конституційного звернення положення частини першої статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 116, 117, 237-1 цього кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Разом із тим у постанові від 22.01.2020 р. у справі № 620/1982/19 Верховний Суд акцентує увагу, що спірні відносини пов`язані зі звільненням з публічної служби, тому під час обчислення строку звернення до суду із позовом цієї категорії застосуванню підлягають саме положення КАС України, як норм спеціального процесуального закону.

Отже, строк звернення до суду з позовними вимогами щодо середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні становить один місяць і рахується з наступної дати за отриманням такої виплати.

Тобто, строк звернення для позивача розпочався 01.12.2021 р., 09.02.2022 р. і 23.12.2023 р.

Відтак, щодо виплат, здійснених 30.11.2021 р. і 08.02.2022 р., позивач пропустив строк звернення до суду.

Розрахунок суми середнього заробітку позивач здійснив з урахуванням виплат по трьом рішенням суду, по двом з яких місячний строк звернення пропущено.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Про поважність підстав пропуску строку звернення до суду позивач у позові не зазначив, поновити строк не просив, відповіді на відзив (клопотання про залишення позовної заяви без розгляду) зі своїми аргументами проти доводів відповідача не подавав.

Таким чином, судом після відкриття провадження у справі виявлено факт пропуску позивачем строку звернення до суду, про поновлення пропущеного строку звернення позивач не заявляв.

Частиною 3 ст. 123 КАС України передбачено, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду задовольнити частково.

2. Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 залишити без розгляду в частині середнього заробітку за затримку при звільненні (за рішеннями суду від 12.10.2021 р. по справі № 400/5963/21 та від 20.12.2021 р. по справі № 400/5964/21).

Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею у порядку ст. 256 КАС України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку, визначеному ст. 295-297 КАС України.

Дата складення повного судового рішення 19.03.2024 р.

Суддя Н.В. Лісовська