Справа № 756/15618/23
Суддя: Луценко О. М.
Дата ухвалення: 2024-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/756/28/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05березня 2023року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Луценко О.М.,

за участі секретаря Галелюк Т.О.,

розглянувши розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1, Міністерства внутрішніх справ України, про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 20.11.2023 Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що начебто він не пройшов військово - лікарську комісію у визначений строк з 12.04.2023, тобто затягував проходження військово- лікарської комісії без поважних причин, чим порушив п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

ОСОБА_1 уважає, що постанова ухвалена незаконно і необґрунтовано та підлягає скасуванню в зв`язку з невідповідністю висновків тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 фактичним обставинам справи, оскільки ввечері 13.11.2023р. позивача за домашньою адресою відвідав дільничний інспектор ДОП Оболонського УП ГУНП у м. Києві Кондратюк Д.Ё. та повідомив, що в рамках проведення слідчих (розшукових) дій на виконання доручення Слідчого управління ГУ національної поліції у м. Києві по кримінальній справі № 0001187 від 12.10.2023р. за фактом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України його включено до переліку таких осіб. Дільничний інспектор ОСОБА_3 відібрав у мене письмові пояснення з цього приводу і попросив з`явитися в Оболонський районний у місті Києві територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (надалі - РТЦК) в найближчий час. 15.11.2023р. позивач з`явився до РТЦК, де в нього вилучили військовий квиток видано направлення на проходження військово-лікарської комісії та повістку на попередню явку 23.11.2023р. 20.11.2023р. коли позивач в черговий раз з`явився для проходження ВЛК, булі зібрано понятих із числа працівників РТЦК та розпочату розгляд адміністративної справи. Згодом позивачу вручили копію постанову №3 за справою про адміністративне правопорушення від 20.11.2023р. за підписом тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 майора ОСОБА_2 , якого при розгляді справи взагалі не було. Дана постанова є протиправною та підлягає скасування, оскільки з 26 лютого 2022 р. позивач був у складі добровольців територіальної оборони де приймав участь в обороні м. Києва під час бойових дій в Пущі-Водиці, Мощуні, Горенці, Гостомелі. В квітні 2022р. у поштовому відділенні отримав повістку до РТЦК, негайно з`явився, пройшов лікарську комісію, йому повідомили, що йде формування резервів, дані поновлено тому можу відбувати додому. Через рік в квітні 2023 р. позивачу зателефонували та попросили з`явитися до РТЦК. Позивач одразу прибув, пройшов ВЛК здав військово- обліковий квиток та медичну картку працівнику ТЦК після чого йому було поставлено штамп про відстрочку на три місяці, повернули військовий квиток та попросили з`явитися для продовження відстрочки після спливу цього 3-х місячного терміну. Жодних зауважень стосовно проходження ВЛК, недостачі медичних документів у працівників РТЦК до мене не виникало.

Таким чином просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №3 від 20.11.2023р. за справою про адміністративне правопорушення, винесену тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_5 щодо ОСОБА_1 . Окрім того просив суд виключити позивача з переліку фігурантів кримінальної справи № 0001187 від 12.10.2023року.

У порядку ст. 162 КАС України відповідач подав відзив на позовну заяву.

Так, у відзиві представник відповідача наполягає на відмові у задоволенні позову, оскільки вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом МОУ від 14 серпня 2008 року за № 402, медичний огляд проводиться військово - лікарською комісією з метою визначення придатності, зокрема до військової служби, допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти). Діючи виключно в межах чинного законодавства, Оболонським районним у місії Києві територіальним центром комплектування та соціальної підтримки позивача направлено на медичний огляд 19 липня 2022 року. Таким чином, за результатами проведеного медичного огляду в період 19 липня 2022 року по 12 липня 2022 року постанова ВЛК (рішення щодо визначення ступеня придатності позивача до військової служби), не виносилась.В подальшому, 23 лютого 2023 року позивача було повторно направлено на медичний огляд ВЛК, однак останнім не пройдено лікарів терапевта та хірурга, не здано обов`язкових аналізів, не засвідчено особистим підписом у відповідній графі картки обстеження та медичного огляду (Додаток 13 до Положення №402, що містить охоронювану законом лікарську таємницю, у зв 'язку із чим - може бути наданий суду як доказ установленим порядком) правдивість наданих відомостей щодо стану свого здоров`я, що знову ж таки призвело до не постановления відповідного рішення членами ВЛК. Окрім того зазначили, що, що Оболонський районний у місті Києві територіальний центром комплектування та соціальної підтримки не звертався із відповідним повідомленням, в порядку статті 214 КПК України, до органів Національної поліції України стосовно реєстрації кримінального провадження за фактом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації щодо позивача, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України. В той же час, зазначаємо, що у разі якщо Позивач є учасником (стороною) кримінального провадження та досудового розслідування, - положеннями статті 1 КПК України, визначено що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а тому - дані позовні вимоги не можуть бути предметом адміністративного спору.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, вважають, що позовні вимоги є належним чином обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши письмові матеріали справи, зібрані у справі докази, суд убачає необхідним позов задовольнити частково з огляду на таке.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

20.11.2023 Постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 , було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 700,00 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що начебто він не пройшов військово - лікарську комісію у визначений строк з 12.04.2023, тобто затягував проходження військово- лікарської комісії без поважних причин, чим порушив п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суду не вдається встановити, що у діях, які кваліфіковані відповідачем за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП є склад правопорушення, адже відповідачем не надано до суду жодних додатків до оскаржуваної постанови, які підтверджували б зазначені в ній обставини порушення позивачем.

Відповідачем до суду не жодних додатків, які могли б спростовувати твердження позивача, що наведені у заяві про скасування постанови про адміністративне правопорушення, а з постанови та протоколу не вдається встановити, що позивач ОСОБА_1 дійсно не пройшов військово- лікарську комісію, оскільки до матеріалів справи долучена позивачем картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_4 з відміткою лікаря терапевта та хірурга( а.с. 5 зворот).

Окрім того, до матеріалів справи долучений рентгенографія органів грудної клітки ОСОБА_1 від 02.05.2023року( а.с.7).

Згідно ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ст. 210-1 КУпАП має бланкетний характер, а серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинні бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та яким не дотримана особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується порушення вимог п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та ч. 1 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Суд звертає увагу, що конструкція статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачає поділ на частини та абзаци. Відтак, суду не вдається можливим встановити, яку саме норму вказаного нормативно-правового акту порушено позивачем.

Натомість, конструкція Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, передбачає поділ на пункти. Відтак, суду із указаного нормативно-правового акту також не вдається можливим встановити, яку саме норму порушено позивачем.

Абзац 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначає, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, на думку суду, є недоведеним.

У порушення вказаних вимог, відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, зокрема не надано доказів, що позивач ОСОБА_1 дійсно не пройшов військово- лікарську комісію. За таких підстав оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене та те, що на виконання вимог законодавства відповідачем не було вжито заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для вирішення справи належним чином, суд доходить висновку про те, що Постанова тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 № 3 від 20.1.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП є незаконною, в зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Окрім того просив суд виключити позивача з переліку фігурантів кримінальної справи № 0001187 від 12.10.2023року.

Судом встановлено, що Оболонський районний у місті Києві територіальний центром комплектування та соціальної підтримки не звертався із відповідним повідомленням, в порядку статті 214 КПК України, до органів Національної поліції України стосовно реєстрації кримінального провадження за фактом ухилення від призову на військову службу під час мобілізації щодо ОСОБА_1 , за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України.

Якщо позивач є учасником (стороною) кримінального провадження та досудового розслідування, - положеннями статті 1 КПК України, визначено що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, а тому - дані позовні вимоги не можуть бути предметом адміністративного спору.

Враховуючи наведе вище, позов підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 183, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 9, 76-78, 132, 139, 244-246, 257, 262 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_2 № 3 від 20.11.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП - визнати протиправною та скасувати.

Справу стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП - закрити за відсутності в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.М. Луценко