Справа № 400/89/24
Суддя: Гордієнко Т. О.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р. № 400/89/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,

провизнання дій та бездіяльності неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірними дії та бездіяльність відповідальних посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати додаткової грошової винагороди в розмірі 100000 грн. щомісячно за період лікування з 19.06.2023 пo 19.12.2023 включно; зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову грошову винагороду в розмірі 100000 грн. щомісячно за період лікування з 19.06.2023 по 19.12.2023 включно.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він з 19.06.2023 пo19.12.2023 проходив лікування, в зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Вітчизни, тому відповідач повинен сплатити за цей період додаткову грошову винагороду в розмірі 100 000 грн. щомісячно.

Відповідач надав суду відзив, в якому позов не визнає, оскільки у Журналах ведення бойових дій підрозділів військової частини НОМЕР_1 ніяким чином не відображено травмування ОСОБА_1 . Позивач довідки встановленого зразку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) не надав, а отже, відсутні підстави для видання наказу про виплату додаткової винагороди. Надані позивачем докази свідчать, що він отримав захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, а додаткова винагорода 100 000 грн. виплачується відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 та наказу Міноборони України № 260, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом). Окрім того, у період з ймовірного травмування ОСОБА_1 (травень 2022 року) по червень 2023 року (в якому його було госпіталізовано) він мав повне право на підставі статті 254 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України вимагати власної госпіталізації, однак здійснено цього не було. Отже, щонайменше рік позивач не звертався до медиків військової частини для госпіталізації, а ймовірна травма не є остаточним наслідком хворобливого стану, тому позов задоволенню не підлягає.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якій зазначив, що він отримав каліцтво- це тілесне пошкодження, що призводить до втрати працездатності, покалічення. Параліч обох нижніх кінцівок повністю підпадає під наведене визначення, тому відповідно до п.11 Розділу ХХХІV наказу №260 від 07.06.2018 відповідач повинен виплатити додаткову грошову винагороду.

Відповідач надав суду заперечення на відзив, в яких зазначив, що позивач не надав суду доказів отримання травми, тому просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 262 КАС України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив докази, суд дійшов висновку:

Позивач проходив військову службу у лавах ЗСУ з березня 2022 за призовом по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Позивач у позові зазначив, що приблизно в травні 2022 під час несення військової служби з метою збереження життя під час обстрілу побіг до укриття та під час входу до нього сильно вдарився головою о бустер бліндажу. З цього моменту почались больові відчуття, які призвели до госпіталізації.

З 19.06.2023 по 19.12.2023 позивач проходив лікування. З 19.06.2023 по 22.06.2023, що підтверджується виписним епікризом №2155, в якому зазначено, що хворіє приблизно рік, загострення після фізичного навантаження, з 23.06.2023 по 19.09.2023 виписка із медичної карти стаціонарного хворого 4626/667, в якому зазначено про проведення операції та діагноз позивача, виписний епікриз №3400 свідчить про стаціонарне лікування з 11.09.2023 по 02.10.2023, виписка №787 про стаціонарне лікування з 03.10.2023 по 24.10.2023.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 311 від 30.10.2023 позивача направлено на військовий огляд ВЛК з метою визначення ступеню стану здоров`я та придатності до військової служби.

У виписному епікризі № 560 про стаціонарне лікування з 31.10.2023 по 04.11.2023 зазначено про направлення меддокументації на затвердження до 18 регіональної ВЛК Південного регіону м. Одеса.

Свідоцтво про хворобу №1113 від 20.11.2023 свідчить, що захворювання так, пов`язане із захистом Батьківщини та визнано позивача непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.

Постановою ВЛК від 07.12.2023 затверджено цей висновок.

У листопаді 2023 позивач звернувся до відповідача із рапортом про виплату йому додаткової винагороди, в зв`язку з тим, що отримана травма призвела до значних порушень функцій, захворювання-пов`язане з захистом Батьківщини.

28.11.2023 відповідач відмовив позивачу у задоволенні рапорту.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з ч. 4 ст.9 Закону України №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 168 від 28.02.2022 року Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану .

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дій воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 зазначено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я , включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Пункти 11,12 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 7 червня 2018 року № 260 (далі - Порядок №260) місять наступні норми:

11. У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

12. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини."

Суд зазначає наступне, що позивач не заперечує той факт, що за наслідками забиття голови у травні 2022 довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402 не складалась.

Довідка військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 4 листопада 2023 року №1286 , 20 листопада 2023№1360, від 4 грудня 2023 №1423 щодо позивача містить висновок, що «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Свідоцтво про хворобу № 1113 щодо позивача містить висновок, що «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини».

Надана позивачем довідка МСЕК серія 12ААГ № 511224 від 30.01.2024 свідчить, що він отримав «першу А» групу інвалідності, причина інвалідності- захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини.

Надані позивачем документи свідчать, що він отримав захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, а не поранення (контузію, травму, каліцтво).

Посилання позивача у відповіді на відзив на те, що він отримав не травму, а каліцтво, що підлягає під визначення, не приймається судом до уваги, оскільки позивачем всупереч ст.77 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження отримання травми або каліцтва, пов`язаних із захистом Батьківщини. Будь-яких доказів причинно-наслідкового зв`язку між ударом голови у травні 2022 та отриманим захворюванням та інвалідністю позивачем суду не надано.

Позивач не довів суду протиправність бездіяльності відповідача, тому позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Т. О. Гордієнко