Справа № 140/1162/24
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/1162/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2023, придбав у продавця ОСОБА_2 квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.

20.10.2023 позивач сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1 % від вартості квартири в сумі 12411,05 грн.

06.11.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення помилково (безпідставно) сплачених коштів збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 12411,05 грн з тих підстав, що вказану квартиру придбав вперше.

Листом від 27.11.2023 відповідач повідомив, що позивачем не надано усіх передбачених Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (далі Порядок № 1740), документів, що підтверджують придбання майна вперше, а саме відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за особою прав власності на житло, а також даних про використання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, а тому немає підстав видати подання на повернення коштів зі сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі.

Позивач не погоджується із такою позицією відповідача та вказує, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка вартості придбаного нерухомого майна сплачено помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж, у зв`язку із чим кошти в сумі 12411,05 грн, сплачені при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають поверненню позивачу. При цьому, за приписами Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування подання про повернення коштів, помилково та надміру зарахованих до бюджету.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у поверненні помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше у розмірі 1 відсоток вартості, що становить 12411,05 грн, та зобов`язати відповідача сформувати та видати подання про повернення збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 12411,05 грн, сплаченого з операції купівлі-продажу нерухомого майна вперше згідно з квитанцією від 24.07.2023.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.02.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В наданий судом строк відповідач відзиву на позов не надав.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 24.07.2023, придбав у продавця ОСОБА_2 квартиру, розташовану в АДРЕСА_1 , загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м. Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2023 № 351543214 за позивачем зареєстровано право приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

З копії квитанції від 20.10.2023 вбачається сплата позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 12411,05 грн з операції купівлі-продажу нерухомого майна .

Листом від 21.11.2023 відповідач, у відповідь на заяву щодо повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, повідомив, що позивачем не надано усіх передбачених Порядком № 1740 документів, що підтверджують придбання майна вперше, а саме відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даних про використання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду, а тому немає підстав видати подання на повернення коштів зі сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі.

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 9 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі Закон № 400/97-ВР) платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками цього збору за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

Пунктом 8 частини першої статті 2 Закону № 400/97-ВР передбачено, що об`єктом оподаткування є: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

За приписами пункту 10 статті 4 Закону № 400/97-ВР на обов`язкове державне пенсійне страхування встановлюються ставки збору в таких розмірах: для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - 1 відсоток від об`єкта оподаткування, визначеного пунктом 8 статті 2 цього Закону.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом № 400/97-ВР врегульовано Порядком № 1740.

Згідно з абзацом першим пункту 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше. Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

За приписами пункту 15-2 Порядку № 1740 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій; далі Постанова № 866) збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі нерухомого майна не сплачується, якщо:

б) право власності на житло, отримане фізичною особою в результаті його приватизації, відповідно до Закону України Про приватизацію державного житлового фонду;

в) особа придбаває житло вперше, що підтверджується заявою фізичної особи про те, що вона не має та не набувала права власності на житло (в тому числі не приватизовувала, не успадковувала, не отримувала у дар, не купувала, зокрема як частку в спільному майні подружжя), та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за такою особою прав власності на житло, а також даними про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду. Документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання (після 1992 року);

г) особа перебуває у черзі на одержання житла, що підтверджується документом, виданим органом, до компетенції якого належить ведення обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до пункту 15-3 Порядку № 1740 (з урахуванням змін, внесених Постановою № 866) нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір. Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса. Нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна за наявності зазначених у підпунктах в і г пункту 15-2 цього Порядку інформації та документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

При вирішенні спору суд, в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 280/9714/20, які полягають у такому.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави вважати, що з 26.09.2020 (тобто, дата набрання чинності Постановою № 866) визначено механізм, за умови дотримання якого фізична особа, що придбаває житло вперше, не сплачує збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі нерухомого майна (житла) при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу.

У зазначених положеннях пункту 15-2 Порядку № 1740 деталізовано зміст поняття придбаває житло вперше, яке необхідно розуміти так, що фізична особа не має та не набувала права власності на житло, в тому числі в результаті приватизації.

З огляду на наведене, під час вирішення питання чи є операція купівлі-продажу житла об`єктом сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, термін придбавання майна треба використовувати як такий, що охоплює (включає) не лише оплатне набуття права власності на певний об`єкт, а і його безоплатну приватизацію.

Зі змісту пункту 15-2 Порядку № 1740 вбачається, що з 26.09.2020 фізична особа звільняється від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, зокрема, якщо подає нотаріусу заяву про те, що вона не має та не набула права власності на житло, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про відсутність зареєстрованого права власності на житло, а також дані невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

За умови отримання від фізичної особи таких документів нотаріус на підставі абзацу четвертого пункту 15-3 Порядку № 1740 здійснює нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна без документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Якщо ж особа не скористалася цим механізмом на стадії посвідчення договору в нотаріуса та помилково сплатила збір, то вона вправі скористатися ним вже після посвідчення нотаріусом договору, подавши відповідному територіальному органу Пенсійного фонду визначені підпунктом в пункту 15-2 Порядку № 1740 інформацію та пакет документів, що підтверджують звільнення від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, для формування відповідного подання про повернення безпідставно сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування. У разі отримання відмови особа може оскаржити таке рішення до суду.

Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач виконала вимоги підпункту в пункту 15-2 Порядку № 1740 щодо подання нотаріусу відповідної заяви і документів при посвідченні договору купівлі-продажу квартири, та згідно з наявною у матеріалах справи копії квитанції від 20.10.2023, позивач при посвідченні договору купівлі-продажу квартири сплатила збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 12411,05 грн, що становить 1 відсоток вартості квартири, визначеної у пункті 2.1 договору купівлі-продажу (1 241 105 грн).

Крім того, матеріали справи не місять доказів подання позивачем до ГУ ПФУ у Волинській області документів, передбачених пунктом 15-2 Порядку № 1740, що підтверджують придбання майна вперше, а саме: відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за позивачем прав власності на житло, а також даних про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду (документом, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду, є довідки з місць проживання, після 1992 року).

При цьому, наданий позивачем витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2023 № 351543214 був сформований нотаріусом після укладення договору купівлі-продажу квартири та лише посвідчує факт державної реєстрації за позивачем права приватної власності на об`єкт нерухомого майна квартиру загальною площею 49,4 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Проте, вказаний витяг не є в розумінні підпункту в пункту 15-2 Порядку № 1740 відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за позивачем прав власності на житло. Крім того, позивач не подала документ про невикористання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Відтак, суд погоджується із доводами відповідача про відсутність підстав видати подання на повернення коштів зі сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі, оскільки позивачем не надано усіх передбачених Порядком № 1740 документів, що підтверджують придбання майна вперше, а саме відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей з невід`ємної архівної складової частини цього Реєстру про набуття, зміну і припинення речових прав на нерухоме майно, про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) про відсутність зареєстрованих за позивачем прав власності на житло, а також даних про використання житлових чеків для приватизації або використання їх для приватизації частки майна державних підприємств і земельного фонду.

Суд відхиляє покликання позивача на постанови Верховного Суду від 05.02.2019 (справа № 826/25739/15), від 11.12.2018 (справа № 810/108/16), від 06.12.2018 (справа № 826/16066/16), оскільки правове регулювання спірних правовідносин змінилося після ухвалення Верховним Судом вказаних постанов, та до спірних правовідносин підлягає застосуванню Порядок № 1740 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 № 866 Про внесення змін до Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, яка набрала чинності 26.09.2020), а також при вирішенні справи належить враховувати наведені вище висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду від 25.11.2021 у справі № 280/9714/20.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для формування подання на повернення позивачу коштів зі сплати збору з операції купівлі-продажу нерухомого майна у заявленому розмірі 12411,05 грн, оскаржувані у цій справі дії відповідача є правомірними та таким, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання бездіяльності протиправною та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.Д. Ковальчук