Справа № 160/19511/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого суддіНіколайчук С.В.
за участі секретаря судового засіданняЕмріх Ю.П.
представника позивача представник відповідача Мідянка А.А. не з`явився (повідомлений належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
03 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.12.2022 по 19.01.2024
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 видати наказ командира військової частини НОМЕР_2 на виплату грошового забезпечення, додаткової винагороди за вищевказаний період.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що він отримав поранення пов`язане з захистом Батьківщини, що сталось 27.12.2022 та безперервно перебуває на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що підтверджується довідками із медичної картки стаціонарного хворого.
Представник позивача звернувся до військової частини з запитом надати інформацію стосовно нарахування та виплати додаткової винагороди у розмір 100 000,00 грн у період перебування на лікуванні, проте листом відповідач не надав вмотивованої відповіді припинення нарахування додаткової винагороди позивачу.
Позивач вважає таку бездіяльність військової частини протиправною, тому звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою від 08 серпня 2023 року суд відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою від 17 жовтня 2023 року суд вирішив подальший розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 31 жовтня 2023 року 11-00 год.
В подальшому розгляд справи перенесено на 21.11.2023 року, 07.12.2023 року, 19.12.2023 року.
В подальшому розгляд справи перенесено на 23.01.2024 року, 06.02.2024 року, 20.02.2024 року, 27.02.2024 року.
21 вересня 2023 року відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування правової позиції зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_1 отримав поранення 27 грудня 2023 року. В подальшому його поранення було визнано таким, що пов`язане із захистом батьківщини. Про ці обставини у військовій частині НОМЕР_2 стало відомо із матеріалів цієї заяви.
Відповідно до статті 12 Статуту внутрішньої служби ЗСУ військовослужбовці з усіх питань пов`язаних з проходженням служби зобов`язані звернутись до свого командира для їх вирішення. У військовій частині НОМЕР_2 відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 звертався із рапортом про отримання виплати у зв`язку із тим, що проходив лікування у зв`язку із пораненням отриманим з 27.12.2023 року.
У відповідності до доданих до цієї заяви матеріалів стало відомо про відсутність постанови ВЛК щодо потреби в подальшому лікуванні солдата ОСОБА_1 , що і стало підставою для припинення останньому виплати винагороди на період дії воєнного стану.
У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2023 року .Чо 65 солдата ОСОБА_1 було виведено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .
На підставі викладеного командиром Військової частини НОМЕР_2 наказом від 30.04.2023 року № 126 солдата ОСОБА_1 знято з усіх видів грошового забезпечення, як такого, що перебуває в розпорядженні командира частини понад два місяці. На підставі цього йому було виплачено грошове забезпечення за період до 30.04.2023 року.
Станом на момент розгляду цієї заяви у Військовій частині НОМЕР_2 відсутні належні документи щодо виплати солдату ОСОБА_1 грошової допомоги на період дії воєнного стану в підвищеному розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць.
Позивач до позовної заяви додав документи, які підтверджують факт того, що він проходив лікування в різних лікувальних закладах у вищевказаний період, але ним не було підтверджено факт того, що він мав право на подальше лікування у зв`язку із відсутністю відповідних постанов ВЛК за кожним фактом закінчення лікування; позивач не надав жодного документа, яким б підтверджувалось його звернення, як військослужбовця в порядку субординації щодо отримання винагороди у зв`язку із лікуванням, оскільки саме командир підрозділу щомісяця до 5 числа подає рапорт про особовий склади, якому необхідно виплачувати винагороду та в якому розмірі.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
ОСОБА_1 є військовослужбовцем Військової частини НОМЕР_2 відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого Новомосковським РТЦК та СП Дніпропетровської області.
ІНФОРМАЦІЯ_1 солдат ОСОБА_1 під час ведення бойових д внаслідок ворожого обстрілу поблизу населеного пункту Бахмутське Донецьк області отримав травму (поранення) при проходженні військової служби, яка пов`язане з виконанням обов`язків військової служби та захистом Батьківщини, районі проведення бойових дій на території Донецької області.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 27.12.2022 року № 392 солдата ОСОБА_1 знято з відповідних видів котлового забезпечення з 27.12.2022 року.
29.12.2022 відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 29.12.2022 №5131 «Про призначення службового розслідування», призначено комісію розслідування отримання поранення солдатом ОСОБА_1 з метою встановлені причин та умов отримання солдатом ОСОБА_1 , розвідником розвідувального взводу 1 стрілецького батальйону, 27 грудня 2022 рої поблизу н.п. Бахмутське Донецької області, поранення, що підтверджується матеріалами справи.
На підставі наказу командира Військової частини НОМЕР_2 №1405 від 17.02.2023 видана довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.02.2023 №1191 підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_2 , в підтверджують обставини отримання поранення та встановлено наступні діагнозпоранення: мінно-вибухова травма; вогнепальне осколкове наскрізне поранення грудної клітки; геморагічні забої обох легень; лівобічні гемопневмоторакс; перелом 4,5,6 ребер праворуч; пошкодження S2-S4 правої легені внутрішньоплевральна кровотеча; геморагічний шок III ступеня, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно із перевідного епікризу № 6 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в відділення хірургічної інфекції клініки абдомінальної хірургії Військово-медичного клінічно центру Центрального регіону України (м. Вінниця) з 02.01.2023 по 03.01.2023.
Відповідно до виписного епікризу № 127 із медичної картки амбулаторно (стаціонарного) хворого, ОСОБА_1 проходив лікування у Військово-медичної клінічному центрі Західного Регіону з 03.01.2023 по 10.03.2023.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 від 28.02.2023 року № 65 увільнено та зараховано в розпорядження командира військової частини як такого, що перебуває на тривалому лікуванні у зв`язку з отриманням поранення, отриманого в особливий період до його повернення.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 07.03.2023 року проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК № 2 в/ч НОМЕР_5 , де зазначено, що солдат ОСОБА_1 потребує лікування та медичної реабілітації в КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни».
08.03.2023 Військово-медичним клінічним центром Західного регіону видано довідку військово-лікарської комісії № 221/3, згідно із якою встановлено, поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно із класифікатора важкості отриманих травм, дана травма відноситься до важких (наказ МС №370 від 04.07.2007).
Згідно із виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 986, ОСОБА_3 проходив лікування в Республіканському центрі лікування та реабілітації насліди нейротравми відділення №1 з 10.03.23 по 07.04.2023.
За результатами проходження лікування, 07.04.2023 проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК №2 в/ч НОМЕР_5 , за результатами якого видано довідку військово-лікарської комісії від 07.04.2023 № 98, в якій встановлено, що солдат ОСОБА_1 отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про обставини поранення №1191 від 24.02.2023 видана в/ч НОМЕР_2 . Згідно із класифікацією тяжкості отриманих травм травма, які отримав позивач, відноситься до тяжких, відповідно до наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 року. Ця обставина сторонами не заперечується.
На підставі статті: 81 гр. II Розкладу хвороб: потребує медичної реабілітації в КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» терміном 30 календарних днів.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_2 солдата ОСОБА_1 знято з грошового забезпечення як такого, що знаходиться на тривалому лікуванні (понад 4 місяці).
Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 1422, ОСОБА_1 проходив медичну реабілітацію у КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» з 07.04.2023 по 05.05.2023, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно із випискою із медичної картки стаціонарного хворого № 1691, ОСОБА_1 проходив лікування в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 08.05.2023 по 12.07.2023.
Відповідно до довідки № 1124/09-08/23 від 28.07.2023, ОСОБА_1 знаходиться на стаціонарному лікуванні в Республіканському центрі лікування та реабілітації наслідків нейротравми відділення №1 Комунального підприємства «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради з 12.07.2023 по 10.08.2023 рік.
З 10.08.2023 по 11.09.2023 рік позивач перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» Рівненської обласної ради, що підтверджується копією довідки № 3231, копія якої наявна в матеріалах справи.
В подальшому, позивач перебував на лікуванні в Українському державному медико-соціальному центрі ветеранів війни з 11.09.2023 року по 18.12.2023 року, що підтверджується матеріалами справи.
Станом на час розгляду позовної заяви позивач продовжує отримувати реабілітаційно-відновлювальні послуги на базі Західного реабілітаційно-спортивного НКСІУ.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII).
Відповідно до ст. 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина четверта статті 9 цього Закону).
У зв`язку з військовою агресією російською федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, № 757/2022 від 07.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.
01.04.2022 постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168» №400 внесено зміни до вказаної вище постанови, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Згідно із пунктом 2 цієї постанови, вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24.02.2022.
Отже, виходячи зі змісту наведених постанов Уряду додаткова винагорода у розмірі 100000,00 грн. на місяць виплачується, зокрема, військовослужбовцям, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини, у період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), та за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення (за висновком ВЛК).
Порядок проведення медичного огляду військовослужбовців урегульований нормами глави 6 розділу ІІ Положення №402.
Згідно із п. 6.5 зазначеної глави для вирішення питання про потребу у відпустці за станом здоров`я або звільненні від виконання службових обов`язків (у тому числі і повторно) військовослужбовець може направлятися на медичний огляд начальником відділення або профільним головним (провідним) фахівцем військового лікувального закладу, у якому він знаходиться на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, про що робиться запис в історії хвороби (медичній книжці), який завіряється підписом відповідної посадової особи.
Пунктом 6.11 передбачено, що постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Положеннями пункту 6.14 закріплено, що загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз 12 місяців.
Згідно із п. 6.35 Положення №402 у воєнний час лікування військовослужбовців має бути закінчене у військовому лікувальному закладі (солдатів, матросів, сержантів і старшин у батальйонах (командах) видужуючих). У виняткових випадках військовослужбовцям може бути надана відпустка за станом здоров`я на 30 календарних днів. За постановою ВЛК відпустка за станом здоров`я може бути продовжена на такий самий строк, а за відповідних медичних показань повторно продовжена ще на 30 календарних днів. Постанова ВЛК про продовження відпустки за станом здоров`я записується в книгу протоколів засідань ВЛК та в довідку ВЛК, на підставі якої була надана перша відпустка за станом здоров`я, і підписується головою, членами комісії (не менше двох), секретарем комісії та скріплюється гербовою печаткою.
Якщо після продовження відпустки за станом здоров`я військовослужбовець не може приступити до виконання службових обов`язків, то він оглядається ВЛК для визначення ступеня придатності до військової служби.
Аналіз зазначених норм дає можливість зробити висновок, що підставою для виплати підвищеної додаткової винагороди є час перебування військовослужбовця, котрий отримав поранення під час проходження служби, на стаціонарному лікуванні у вітчизняному чи закордонному закладі охорони здоров`я, а також постанова ВЛК у вигляді довідки про потребу у відпустці за станом здоров`я, котра видається тільки у випадку, якщо військовослужбовець після закінчення лікування у лікарському закладі потребує часу для відновлення та не може приступити до виконання службових обов`язків.
Як встановив суд та не заперечується сторонами, позивач під час ведення бойових дій внаслідок ворожого обстрілу поблизу населеного пункту Бахмутське Донецької області отримав травму (поранення) при проходженні військової служби та захистом Батьківщини в районі проведення бойових дій на території Донецької області.
У зв`язку з вищевказаним пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 27.12.2022 року по 01.01.2023 у ВАІТ № 1 КП «ДОКЛМ» ДОР з поставленим діагнозом: вогнепальне осколкове наскрізне поранення грудної клітки. Геморагічні забої обох легень. Лівобічний гемопневмоторакс. правобісний Гемоторакс. Перелом 4, 5, 6 ребер праворуч. Пошкодження S2-S4 правої легені. Внутрішньоплевральна кровотеча. Геморагічний шок. Правобічна передньобокова теракотомія, ревізія правої плевральної порожнини, ушивання поранення S2-S4 правої легені шляхом виконання їх сублобарної атинової резекції. Лікування міжреберних артерій 4, 5, 6 ребер. Санація дренування плевральної порожнини. ПХО ран. Лапароцентел. СПО. Ламінектомія. Постреанімаційна хвороба, сприятливий перебіг.
Позивача переведено на подальше лікування у супроводі реанімаційної бригади до відділення хірургічної інфекції клініки абдомінальної хірургії Військово-медичного клінічно центру Центрального регіону України (м. Вінниця) з 02.01.2023 по 03.01.2023.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 07.03.2023 року проведено медичний огляд гарнізонною ВЛК № 2 в/ч НОМЕР_5 , позивач потребує лікування та медичної реабілітації в КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни». Цією довідкою встановлено , що поранення позивача пов`язано із захистом Батьківщини.
08.03.2023 військово-лікарської комісії № 221/3 встановлено, що поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно із класифікатора важкості отриманих травм, дана травма відноситься до важких (наказ МС №370 від 04.07.2007).
Цією ж довідкою позивачу рекомендовано лікування та медична реабілітація.
Вищезазначене спростовує доводи відповідача, що позивач походив лікування у різних закладах та ним не підтверджено право на подальше лікування.
За матеріалами справи видно, що у період: з 07.04.2023 по 05.05.2023, з 08.05.2023 по 12.07.2023, з 12.07.2023 по 10.08.2023 рік, з 10.08.2023 по 11.09.2023 , з 11.09.2023 року 19.01.2024 позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. Кожний заклад охорони здоров`я, у якому перебував позивач, за кожним фактом закінчення лікування, направляв останнього до наступного медичного закладу для проходження подальшого лікування та реабілітації. Тобто позивач не обирав самостійно медичний заклад для проходження подальшого лікування.
Станом на час розгляду справи позивач перебуває на лікуванні після отримання поранення.
В матеріалах справи наявна довідка по нарахування на утримання грошового забезпечення позивачу за період з 01.2022 року по 12.2022 року та з 01.2023 року та 12.2023 року, з якої видно про припинення сплати позивачу відповідачем додаткової винагороди у повному обсязі з 12.2022 року.
Враховуючи те, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення (контузія, травма, каліцтво) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, що пов`язане із захистом Батьківщини, оскільки отримано у період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, суд зробив висновок, що він має право на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) у спірний період.
Крім того, факт перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після тяжкого поранення (контузії, травми, каліцтва) за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, підтверджується належними та достатніми доказами.
При цьому, під час розгляду справи відповідач не надав до суду доказів та не вказав аргументованих доводів щодо підстав невиплати позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн з 27.12.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
При прийнятті рішення суд враховує, що бездіяльність - це не вчинення у встановлений законом строк дії, яку суб`єкт владних повноважень повинен вчинити, та в даному випадку вказана бездіяльність стосується саме нарахування та виплати додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн з 27.12.2022 пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Стосовно вимоги про зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн щомісячно за період перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.12.2022 по 19.01.2024 року, що остання підлягає частковому задоволенню по 31.12.2023 рік, оскільки з карткового рахунку позивача видно (докази навяні в матеріалах справи), що здійснив нарахування додаткової винагороди у розмірі 100 936,03 грн.
Стосовно вимоги по зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 видати наказ командира Військової частини НОМЕР_2 на виплату грошового забезпечення додаткової винагороди за вищезазначений період, суд зазначає, що така вимога є передчасною та не підлягає задоволенню, оскільки обов`язковою умовою для зобов`язання вчинити певні дії є також наявність факту порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі, проте у суду відсутні докази, що під час виконання рішення суду у цій справі відповідач не здійснить дії стосовно прийняти наказу для виплати позивачу додаткової винагороди за оскаржуваний період.
Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо виплати позивачу додаткової винагороди, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Оскільки позивач має право на виплату додаткової винагороди під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`зяку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), яку відповідач повинен виплатити, тому суд робить висновок про часткове задоволення позовних вимог позивача шляхом зобов`язання Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплати за період з 27.12.2022 року по 31.12.2023 рік ОСОБА_1 додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за період з 27.12.2022 по 31.12.2023 року.
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Підсумовуючи, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач звільнений від його сплати.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 257-262, 291 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплати за період з 27.12.2022 по 31.12.2023 року ОСОБА_1 додаткову винагороду, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000,00 грн пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 19 березня 2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук