Справа № 560/15405/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/15405/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шевчук О.П.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

18 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Полотнянка Ю.П. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову від 10.08.2023 ВП №67975794 про накладення штрафу.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває виконавче провадження №67975794, з виконання виконавчого листа №686/16060/17, виданого Хмельницьким міськрайонним судом 20.12.2021, в якому суд вирішив: усунути перешкоди в користуванні нежитловим приміщенням АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_2 шляхом демонтажу: самовільно збудованої прибудови до цокольного поверху будинку АДРЕСА_2 , яка влаштована під лоджією квартири АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 та межує з приміщеннями, призначеними в поверхневому плані технічного паспорту та нежитлове приміщення ОСОБА_2 за №5, №4, №3; цеглу якою закладено віконний проріз в приміщенні, яке позначене на поверхневому плані технічного паспорту ОСОБА_2 зв №2; забетоновану площадку з підпорною стінкою якою забетоновано приміщення позначене в поверхневому плані технічного паспорту на нежитлове приміщення ОСОБА_2 за №3.

Державним виконавцем 22.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №67975794, та зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10 робочих днів. Копію постанови направлено боржнику до виконання, стягувану до відома.

17.01.2022 до Відділу надійшло пояснення ОСОБА_1 , яким він повідомив про виконання рішення суду, оскільки було усунуто перешкоди.

До відділу 07.02.2023 надійшла заява стягувача про долучення копії технічного паспорта на нежитлове приміщення №8, АДРЕСА_2 та вжиття заходів для фактичного та повного виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, державним виконавцем 14.03.2023 було здійснено виклик боржника для надання інформації та пояснень щодо невиконання рішення суду. На вказану вимогу боржник не з`явився, жодних відомостей не надійшло.

В квітні 2023 боржником було подано заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 19.04.2023 №686/16060/17 було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 , яку згідно постанови Хмельницького апеляційного суду від 22.06.2023 №686/16060/17 залишено без змін.

04.07.2023 на адресу Відділу надійшла заява стягувача, в якій було повідомлено про невиконання рішення суду та стягувач просила вжити заходів для виконання рішення суду.

11.07.2023 було здійснено виїзд державного виконавця для перевірки виконання рішення суду, внаслідок чого було складено акт, з якого вбачається, що рішення суду не виконано.

11.07.2023 на підставі акту від 11.07.2023 державним виконавцем було направлено вимогу державного виконавця боржнику для вжиття заходів щодо виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду в Хмельницькій області №686/16060/17 від 20.12.2021 по демонтажу в 10-ти денний строк до 22.07.2023.

Оскільки, станом на 11.07.2023 рішення суду не виконано, підстав для зупинення проведення виконавчих дій або закінчення виконавчого провадження - відсутні, державним виконавцем відділу винесено постанову про накладення штрафу від 11.07.2023 ВП №67975794, якою за невиконання рішення суду без поважним причин накласти на боржника: ОСОБА_1 штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.

Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовлено.

Перший відділ державної виконавчої служби у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м, Київ) враховуючи повторне невиконання рішення суду боржником виніс постанову про накладення адміністративного штрафу від 10.08.2023 року (ВП №67975794), якою накладено на позивача штраф на користь держави у розмірі 3400 грн.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року - без змін.

Не погоджуючись з винесеною постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії визначена положеннями статті 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що повтроне невиконання боржником рішення суду без поважних причин тягне за собою наслідки, в числі яких накладення штрафу.

Відповідно до статті 75 Закону України "Про виконавче провадження"', у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що станом на 11.07.2023 рішення суду не виконано, про що складено акт державного виконавця від 11.07.2023 та відповідно до статей 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" за невиконання рішення Хмельницького міськрайонного суду в Хмельницькій області №686/16060/17 від 20.12.2021 у спосіб та порядок встановлений виконавчим документом накладено на боржника штраф в розмірі 1700,00 грн та повторно у розмірі 3400,00 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова від 10.08.2023 ВП № 67975794 про накладення штрафу в розмірі 3400,00 грн є правомірною, та не підлягає скасуванню, адже рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2023 року по справі №560/13013/23 встановлено правомірність винесення постанови про накладення штрафу від 11.07.2023 ВП №67975794 в розмірі 1700,00 грн в межах виконавчого провадження №67975794. Тобто, позивач не виконав рішення суду, тому відповідач правомірно притягнув боржника до відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 75 Закону №1404-VІІІ за повторне не виконання судового рішення.

При цьому, необхідно врахувати, що невиконання рішення суду боржником не було пов`язано з об`єктивно поважними обставинами або причинами. Ті обставини, на які позивач покликається у позові, не є поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні закону, відтак не звільняють боржника від відповідальності за невиконання рішення. В свою чергу, державний виконавець обґрунтовано встановив факт повторного невиконання боржником рішення без поважних причин, що підтверджується матеріалами виконавчого провадження.

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги позивача висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Поряд з цим, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п. 2 ч.5 ст. 328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Полотнянко Ю.П. Граб Л.С.