Справа № 160/28406/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Довгополій Т.В.
представника позивача Сліпця С.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «СОЛАРА» про стягнення податкового боргу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС у Дніпропетровській області, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «СОЛАРА» (далі ТОВ «ФІРМА «СОЛАРА», відповідач), в якій позивач просить суд стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «СОЛАРА» до бюджету у сумі 2 447 022,78 грн. шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Ухвалою суду від 06.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи у порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
На підставі ухвали від 04.11.2023 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання.
На адресу ТОВ «ФІРМА «СОЛАРА» судом направлено повістку про виклик в судове засідання, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштової установи про повернення з відмітками: «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання».
В підготовче засідання 21.02.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.
В підготовчому засіданні 21.02.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.03.2024.
На адресу ТОВ «ФІРМА «СОЛАРА» судом направлено повістку про виклик в судове засідання, проте конверт повернувся до суду з довідкою поштової установи про повернення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
В судове засідання 12.03.2024 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився.
В судовому засіданні 12.03.2024 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити позов в повному обсязі.
На підставі частини 11 статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач вважається належним чином повідомлений.
Відповідач до суду відзив на позов не надав, про причини неподання відзиву суд не повідомив.
На підставі частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ТОВ «ФІРМА «СОЛАРА» зареєстроване як юридична особа; основний види економічної діяльності: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель.
Пеня нарахована відповідачу з податку на додану вартість - 233 173,21 грн, з податку на прибуток 210 846, 32 грн.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
Згідно із пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Відповідно до положень пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Матеріалами справи підтверджено, що податкові зобов`язання, визначені ГУ ДПС у Дніпропетровській області в податкових повідомлення-рішеннях, відповідачем не сплачені у встановлений строк. Визначена сума податкових зобов`язань є узгодженою, та набула статусу податкового боргу.
В порядку статті 129 ПК України ГУ ДПС у Дніпропетровській області нараховано пеню у розмірі 233 173,21 грн (за платежем «податок на додану вартість) та 210 846,32 грн (за платежем «податок на прибуток).
Таким чином, сума податкового боргу становить: 2 447 022,78 грн: заборгованість по податку на додану вартість 1 392 425,21 + заборгованість по податку на прибуток 1 054 597,57 грн.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, податковий орган надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу у зазначеному розмірі, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача податкового боргу у заявленому розмірі.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки, наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не були понесені витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «СОЛАРА» до бюджету у сумі 2 447 022 (два мільйона чотириста сорок сім тисяч двадцять дві) гривні 78 копійок шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, що обслуговують такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 18.03.2024.

Суддя М.В. Бондар