Справа № 520/643/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 р. № 520/643/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Військова частина НОМЕР_1 , в якому просить суд:

1. Визнати протиправною відмову ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 у задоволенні рапорту ОСОБА_2 про звільнення з військової служби;

2. Зобов`язати ВІЙСЬКОВУ ЧАСТИНУ НОМЕР_1 прийняти рішення (наказ) про звільнення ОСОБА_2 з військової служби на підставі підпункту "г" пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

В обґрунтування позову зазначено, що відмова відповідача у задоволенні рапорту ОСОБА_1 про звільнення з військової служби є протиправною та такою, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 15.01.2024 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Представником відповідача 26.01.2024 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що в спірних правовідносинах діяв в межах чинного законодавства України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - солдат ОСОБА_1 , призваний 07.03.2022 року Красноградським РТЦК та СП Харківської області на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 року № 14 призначений на посаду водія стрілецького взводу стрілецької роти.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 20.06.2022 року № 87 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду водія зенітного кулеметного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки.

На чадний час солдат ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді водія номера обслуги зенітного артилерійського відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки, наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 01.01.2024 року № 1.

Також судом встановлено, що 04.12.2023 року позивач звернувся до командування частини з рапортом про звільнення його у запас на підставі абзацу третього підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворим батьком, долучивши до вказаного рапорту наступні документи, а саме: копію паспорту; копію висновку комунального некомерційного підприємства Кегичівської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 23.05.2023 року № 36/03; копію висновку комунального некомерційного підприємства Кегичівської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 23.05.2023 року № 36/04; копію виписки з медичної карти амбулаторного хворого.

Відповідач листом від 08.12.2023 року № 6625 повідомив зокрема, що надана довідка лікарсько - консультативної комісії, яка видана комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги Кегичівської селищної ради Харківської області" про те, що ОСОБА_3 , потребує постійного стаціонарного догляду, яка не може бути обґрунтованою підставою для звільнення з військової служби, оскільки не відповідає законодавчим вимогам та видана не уповноваженим органом.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-ХІІ) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1 Закону №2232-ХІІ захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як було встановлено судом вище, ОСОБА_1 , призваний 07.03.2022 року Красноградським РТЦК та СП Харківської області на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.03.2022 року № 14 призначений на посаду водія стрілецького взводу стрілецької роти та проходить військову службу на даний час.

В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби у запас на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ за сімейними обставинами у зв`язку з наявністю батька із числа осіб, які потребують догляду вдома та отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-XII.

Відповідно до абзацу 5 підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема необхідність постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), які за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребують постійного догляду.

Судом встановлено, що батько позивача - ОСОБА_3 , відповідно до висновку комунального некомерційного підприємства Кегичівської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 23.05.2023 року № 36/04, за станом здоров`я потребує догляду вдома та соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

При цьому, суд зауважує, що вказаний висновок комунального некомерційного підприємства Кегичівської селищної ради "Центр первинної медико-санітарної допомоги" від 23.05.2023 року № 36/04 подавався відповідачу разом з рапортом про звільнення від 04.12.2023 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки його батько є особою, яка потребують постійного догляду, а отже суд дійшов висновку, що рішення командира військової частини НОМЕР_1 , викладене у формі листа від 08.12.2023 року № 6625, щодо відмови в задоволенні рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є протиправними та таким, що підлягає скасуванню.

З огляду на скасування зазначеного вище рішення військової частини НОМЕР_1 , викладеного у формі листа від 08.12.2023 року № 6625, щодо відмови в задоволенні рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 04.12.2023 року щодо його дострокового звільнення з урахуванням висновків суду.

Щодо вимоги позивача зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 прийняти рішення щодо звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби, то в цій частині слід відмовити, оскільки обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зауважує, що наразі відповідачем не було розглянуто рапорт позивача від 04.12.2023 року щодо звільнення військовослужбовця ОСОБА_1 з військової служби, з урахуванням висновків суду, а отже вказана вимога є передчасною, звернена на майбутнє.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати рішення командира військової частини НОМЕР_1 , викладене у формі листа від 08.12.2023 року № 6625, щодо відмови в задоволенні рапорту військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення його з військової служби на підставі підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт військовослужбовця ОСОБА_1 від 04.12.2023 року щодо його дострокового звільнення, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.