Справа № 548/3001/23
Суддя: Коновод О. В.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 548/3001/23
Провадження № 2-а/548/3/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2024 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області у складі

судді Коновод О.В.

за участі секретаря судового засідання Манжос Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області, поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Оксентюка Сергія Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2023 року серія БАД № 759227, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Хорольського районного суду Полтавської області за змістом якого просить:

-скасувати постанову серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1 190 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі;

- закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 25.12.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 25.01.2024 року замінено в цій справі первісного відповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області належним відповідачем Управлінням патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк).

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14.12.2023 року о 12:30 працівник поліції Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 (далі Позивач) адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 759227.

Позивач вважає, що дії працівника відповідача є незаконними, а оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 759227 підлягає скасуванню .

14 грудня 2023 року поліцейським взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Оксентюк С.В. було винесено постанову серії БАД № 759227 у справі про адміністративне правопорушення, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 190 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП України.

Підставою для складання оскаржуваної постанови стало те, що 14 грудня 2023 року за адресою: а/д Н-22 Устилуг Луцьк Рівне 99 км., с. Гаразджа , транспортний засіб «Renault Megane Scenic », під керуванням ОСОБА_1 , який був не зареєстрований в органах МВС та на якому був закріплений номерний знак НОМЕР_1 , який не належав даному транспортному засобу, чим порушив п. 2.9.в Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 13069.

Позивач ОСОБА_1 не з"явився, але подав заяву про розгляд спарви у його відсутність.

Відповідач в судове засідання не з"явився, але подав до суду відзив, в якому прохав відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст.205, ч. 3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши в судовому засіданні письмові докази та врахувавши доводи сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Нормативне обґрунтування.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність .

Так, положенням ч. 1 ст.121-3КУпАП передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що неналежить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим,закритим іншими предметами (в тому числі прозорими),з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію,забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.9.«в» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженом уоргані МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: неналежить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що недає змоги чітко визначити символи номерно гознака з відстані 20м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий

Так, транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic», номерний знак НОМЕР_1 , є службовим транспортним засобом, та зареєстрований за ПП Трейд ЕНД Компані , що підтверджується технічним талоном транспортного засобу Державної прикордонної служби України .

Як вбачається з п. 5 оскаржуваної постанови, суть та обставини правопорушення інспектором зазначено, що водій керував транспортним засобом, який був не зареєстрований в органах МВС та керував з девжаним номером 03ЕС2042 , який не належить даному транспортному засобу.

Відповідно до п. 5 розділу III Порядку організації роботи, пов`язаної з відомчою реєстрацією транспортних засобів Державної прикордонної служби України, веденням їх обліку та зняттям з нього, затвердженого наказом МВС України 06 травня 2019 року № 339, інформація про зареєстровані ТЗ вноситься до бази даних уніфікованої електронно - облікової системи Держприкордонслужби.

Тобто покладення обов`язку з реєстрації вищезазначеного транспортного засобу марки «Renault Megane Scenic » та номерного знаку НОМЕР_1 на Позивача діючим нормативно-правовими актами України не передбачено,

Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно зі статтею 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Тобто, виходячи з вищевикладеного, Позивач не вчиняв адміністративного правопорушення, так як в його діях відсутні обов`язкові елементи такі як протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність

Відповідно до статті 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені статтею 121-3 працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стдянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, Призначених для зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, оснащених електричними двигунами (одним чи декількома), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. У разі фіксації обставин тимчасового затримання транспортного засобу в режимі фотозйомки (відеозапису) таке затримання відбувається без присутності понятих.

Транспортний засіб марки «Renault Megane Scenic », номерний знак НОМЕР_1 працівником уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху не затримувався, жодного акту огляду та тимчасового затримання транспортного засобу не складалося.

Тобто, роблячи висновок з того, що інспектором не здійснювалося затримання транспортного засобу, можна дійти до висновку, що інспекторам було відомо про наявність технічного талону на вищезазначений транспортний засіб, та те, що він був зареєстрований.

Підсумовуючи вищевикладене, приходжу до висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, оскільки позивач на вимогу інспектора пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, обов`язок з реєстрації транспортного засобу на позивача діючим нормативно-правовими актами України не передбачено, інспектор не мав жодного належного доказу вини Позивача на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення не досліджував жодних документів наявних у Позивача та мав можливість та повноваження перенести розгляд справи для збирання доказової бази та з`ясування обставин справи, проте виніс оскаржувану постанову на місці без жодного доказу, провівши неповний, не об`єктивний, формальний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1, 2ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС Україниналежними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст.75,76 КАС Українидостовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 2ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАПпередбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ч. 3ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно дост. 252 КУпАПорган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 24Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті»встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283,284 КУпАП. У ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючи склад адміністративного правопорушення, виходячи із загальної теорії права, то склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

У свою чергу склад адміністративного правопорушення складається з об`єкту; об`єктивної сторони; суб`єкту; та суб`єктивної сторони. Отже, для наявності складу адміністративного правопорушення та як наслідок самого порушення необхідна наявність всіх його складових.

Об`єкт адміністративного правопорушення - це сукупність суспільних відносин, що охороняються правовими нормами, тобто фактично це наявність правової норми яка забороняє здійснювати певні дії та передбачає відповідальність у випадку недотримання вимог цієї норми.

Об`єктивна ж сторона адміністративного правопорушення полягає у дії чи бездіяльності, що заборонені правовими нормами. Суб`єктом такого правопорушення в даному випадку може бути конкретна осудна фізична особа, що досягла 16-річного віку.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника. Адміністративне правопорушення може бути вчинене як умисно, так і з необережності.

У силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Одним із перелічених складових зокрема, є і наявність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнути до адміністративної відповідальності можна лише ту особу, яка вчинила дії, що підпадають під ознаки адміністративного правопорушення умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і бажала їх настання або свідомо допускала настання цих наслідків..

Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказує на те, що посилання на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Діяльність органів державної влади базується на спеціально-дозвільному принципі, передбаченому ч. 2 ст. 19 Конституції України, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України, а саме: порушення правил користування мотошоломом, вимоги посадової особи відповідача до неї про пред`явлення документів, в тому числі посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб не грунтуються на законі та відповідно в діях позивача відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1,2 ст. 126, ч.5 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: с. Куторжиха Лубенського району Полтавської області) до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції ( , місце знаходження: вулиця Залізнична, 15, місто Луцьк), поліцейського взводу 2 роти 2 батальйону УПП у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України сержанта поліції Оксентюка Сергія Володимировича (адреса знаходження: вул. Залізнична, 15 м. Луцьк Волинської області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14.12.2023 року серія БАД № 759227- задовольнити.

Скасувати постанову серії БАД № 759227 від 14 грудня 2023 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 1 190 грн у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту рішення суду: 20.03.2024 р.

Суддя: О.В. Коновод