Справа № 200/1240/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

20 березня 2024 року Справа №200/1240/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., за участю секретаря судового засідання Вермішян Е. О.,

представника заявника Бабійчук Т. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27.03.2023 адвокат Сакун Віталій Анатолійович в інтересах ОСОБА_1 , позивач, звернувся із позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не прийняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 та доданих до неї документів про призначення ОСОБА_1 страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та додані до неї документи про призначення ОСОБА_1 страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_2 та прийняти відповідне мотивоване рішення за результатами розгляду такої заяви з урахуванням висновків суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року №200/1240/23 позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.06.2022 про призначення страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийняти рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.06.2022 про призначення страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 , з урахуванням викладених у даному рішенні висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року у справі №200/1240/22 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №200/1240/23 за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишено без змін.

07 лютого 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернувся до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якому просить суд скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №200/1240/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року у справі №200/1240/22 заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків поданої заяви.

12 лютого 2024 року представник позивача надав до суду заперечення на клопотання (заяву) про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

19 лютого 2024 року представник відповідача, з метою виконання вимог ухвали суду від 09 лютого 2024 року, уточнену заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та доказ сплати судового збору.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 лютого 2024 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами з перегляду рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року у справі №200/1240/23 за позовом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Призначено заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами до судового розгляду до судового розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

07 березня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, через електронну пошту, направив до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2024 року клопотання представника відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції від 07 березня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.

11 березня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, через підсистему «Електронний суд», направив до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11 березня 2024 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

15 березня 2024 року представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав до суду клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

15 березня 2024 року судом клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про участь у судовому засіданні 20 березня 2024 року в режимі відеоконференції задоволено.

20 березня 2024 року ОСОБА_4 ( ОСОБА_1 ) та її представник у судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

20 березня 2024 року представник заявника, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, приймав участь у судовому засіданні, підтримав доводи, наведені у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Частинами першою, другою статті 368 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що заява про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами розглядається у судовому засіданні протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження за нововиявленими або виключними обставинами. Справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Отже, у суду відсутні підстави для відкладення судового засідання щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Розглядаючи зазначену заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд керувався наступним.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Так, Верховний Суд у постанові від 21 січня 2021 року у справі №820/1400/17 дійшов до висновку, що інститут перегляду судових рішень у адміністративних справах за нововиявленими обставинами є додатковою гарантією та можливістю реалізації основного завдання адміністративного судочинства - ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. За своєю суттю він докорінно відрізняється від права на апеляційне або касаційне оскарження судових рішень. Інститут перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами спрямований на забезпечення додаткової можливості особі домогтися перегляду судового рішення з підстав наявності таких обставин навіть після використання права апеляційного та/або касаційного перегляду судових рішень, якими закінчено розгляд справи, і особа позбавлена можливості повторно звертатись до суду з таким самим позовом (до того самого відповідача, про той самий предмет спору і з тих самих підстав) і вимагати нового розгляду адміністративного спору з урахуванням нової обставини, яка має суттєве значення для його вирішення, але не була врахована судом при ухваленні судового рішення.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини другої статті 361 КАС України перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами можливий у випадку, якщо істотні для справи обставини, що існували, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, об`єктивно впливають на висновок суду, який став підставою для задоволення або відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

З аналізу вищезазначених норм можна дійти наступних висновків щодо перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.

Нововиявлені обставини відрізняються від нових обставин, обставин, що змінилися, та нових доказів за часовими ознаками, предметом доказування та істотністю впливу на судове рішення.

Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 06 березня 2018 року у справі №2а-23903/09/1270, від 03 квітня 2018 року у справі №477/1012/14-а та від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15.

Суд також враховує, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06 березня 2018 року у справі №484/2634/14-а, від 03 квітня 2018 року у справі №477/1012/14-а, від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15, від 05 квітня 2019 року у справі №495/973/17, від 15 серпня 2019 року у справі № 815/894/13-а, від 21 жовтня 2019 року у справі №1316/954/2012, від 20 лютого 2020 року у справі №815/6834/15 та від 02 травня 2023 року у справі №420/20522/21.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року у справі №9901/230/20 також зазначено, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 21 січня 2021 року у справі №826/13811/16, а також від 26 жовтня 2023 року у справі №283/424/22 необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи. Ознаку «не були і не могли бути відомі особі» слід розглядати як сукупність цих двох необхідних умов, тобто, для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 червня 2020 року у справі №19/028-10/13 також зазначила, що підставою перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Вказаний висновок застосував також Верховний Суд у постанові від 21 березня 2023 року у справі №640/19240/21, де додав, що перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Поряд з цим, як зазначала Велика Палата Верховного Суду у постанові 03 лютого 2021 року у справі №826/20239/16 перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є важливою гарантією захисту прав і свобод людини, зокрема, у сфері адміністративного судочинства. Перегляд судових рішень, які набрали законної сили, є додатковим засобом забезпечення законності судового рішення і є резервним механізмом захисту прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб і забезпечення справедливого та ефективного здійснення правосуддя. Перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами є особливим видом провадження. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду не є недоліки розгляду справи судом (незаконність та/або необґрунтованість судового рішення, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Метою перегляду справи за нововиявленими обставинами є не ревізія судових рішень або усунення судових помилок, а лиш перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставин, про існування яких стало відомо після ухвалення судового рішення.

Разом із цим, судом встановлено, що у заяві Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області покликається на те, що нововиявленою обставиною є отримання від ОСОБА_5 , разом із заявою від 08 січня 2024 року про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника на підставі рішення суду, документів, зокрема: ID карта № НОМЕР_2 , видана 14 грудня 2022 року, органом 1238, на ім`я ОСОБА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 , видано 04 січня 2023 року, на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2022 року (зміна прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »).

Суд звертає увагу на те, що перелічені відповідачем документи: ID карта № НОМЕР_2 , видана 14 грудня 2022 року, органом 1238, на ім`я ОСОБА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 , видано 04 січня 2023 року, на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2022 року (зміна прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »), не є нововиявленою обставиною, а є новими доказами.

Відтак, за правилами частини четвертої статті 361 КАС України документи: ID карта №008561277, видана 14 грудня 2022 року, органом 1238, на ім`я ОСОБА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 , видано 04 січня 2023 року, на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2022 року (зміна прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »), не є підставами для перегляду рішення у цій справі за нововиявленими обставинами, оскільки зазначені докази не оцінювався судом щодо встановлених у цій справі обставин.

Суд також наголошує, що спірним у справі було питання щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 08 червня 2022 року про призначення страхових виплат у зв`язку із втратою годувальника ОСОБА_2 . Тобто, надані відповідачем докази, документи: ID карта № НОМЕР_2 , видана 14 грудня 2022 року, органом 1238, на ім`я ОСОБА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 , видано 04 січня 2023 року, на ім`я ОСОБА_4 ; свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 від 22 листопада 2022 року (зміна прізвища « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 »), взагалі не існували на момент виникнення спірних правовідносин.

Суд також вважає за необхідне наголосити, що не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд зазначає, що перегляд рішення у справі, яке набрало законної сили, без наявності достатніх підстав, зокрема у силу помилкового віднесення обставин до нововиявлених, суперечить принципу правової визначеності. Суд також зазначає, що інститут перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами вже по своїй природі передбачає конфлікт між принципом «правової визначеності» та «правом на справедливий суд», але останній (з урахуванням того ж принципу «правової визначеності», в аспекті чіткості судового процесу та винятковості переліку і вимог до обставин, що можуть виступати як нововиявлені) має пріоритет.

Аналогічний підхід висловлений Верховним Судом, зокрема, у постановах 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15, від 10 серпня 2023 року у справі №260/771/19 та Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постанові від 25 травня 2021 року у справі №752/4995/17.

У Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(ІІ)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що однією з вимог принципу верховенства права (правовладдя) є вимога юридичної визначеності (як принцип); принцип юридичної визначеності є істотно важливим у питаннях дієвості верховенства права (правовладдя) (абзац перший підпункту 2.1.1 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про правотворчу діяльність» від 24 серпня 2023 року №3354-IX верховенство права, включає в себе, зокрема, принципи юридичної визначеності, законності, запобігання зловживанню повноваженнями, рівності перед законом та недискримінації, доступу до правосуддя.

Європейський суд із прав людини у цьому контексті зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує правовладдя як складову частину спільної спадщини Договірних Держав; одним із основоположних аспектів правовладдя є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного розв*язання спору судами їхнє рішення не можна ставити під сумнів (рішення у справі «Brumarescu v. Romania» [GC], заява № 28342/95, п. 61)

Крім того, у пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення у справі «Рябих проти Росії», заява №52854/39, пункт 52; рішення у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним (рішення у справі "Pravednaya v. Russia" № 69529/01, пп.27, 28).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що обставина, яку заявник вважає нововиявленою, не відповідає критеріям, встановленим положеннями статті 361 КАС України, оскільки є новим доказом, який не існував та не оцінювався судом, стосовно обставин, що були ним встановлені, а відтак не може бути підставою для перегляду рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Отже, з урахуванням того, що подані позивачем докази не підтверджують наявність нововиявленої обставини, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишення рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року №200/1240/23 в силі.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 243, 248, 364, 366, 368 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перегляд рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року за нововиявленими обставинами по адміністративній справі №200/1240/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 травня 2023 року по адміністративній справі №200/1240/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити в силі.

3. Повний текст ухвали складено та підписано 20 березня 2024 року.

4. Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

5. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

6. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна