Справа № 140/2463/23
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18 березня 2024 рокуЛуцькСправа № 140/2463/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси Волині» про закриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області (далі ГУ Держгеокадастру у Волинській області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне підприємство «Ковельське лісове господарство» (далі ДП «Ковельське ЛГ») про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємицею ОСОБА_2 , власника земельної ділянки, розташованої на території Поворської сільської ради Волинської області, Ковельського району, площею 1,5590 га.

21.02.2022 позивач звернулася до приватного підприємця ОСОБА_3 із заявою про виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) без закріплення межових знаків на місцевості площею 1,5590 га, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВЛ №07265.

Державний кадастровий реєстратор Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області прийняв рішення від 21.10.2022 № В-022, яким відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з таких підстав: електронний документ не відповідає установленим вимогам, про що зазначено у протоколі проведення перевірки електронного документа; розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. У рішенні від 21.10.2022 № В-022 рекомендовано після виправлення вказаних помилок повторно подати заяву про державну реєстрацію земельної ділянки (перетин ділянки з ділянкою :05:004:0230; площа співпадає на 5,789 %).

У зв`язку із тим, що існує перетин земельної ділянки позивача із ділянкою кадастровий номер :05:004:0230, яка зареєстрована в 2014 році за заявою ДП «Ковельське ЛГ», то фактично позивач не може здійснити реалізацію свого права на реєстрацію права власності земельної ділянки площею 1,5590 га, у межах визначених документацією.

З відповіді ГУ Держгеокадастру у Волинській області вбачається, що відомості про зареєстровані речові права земельної ділянки кадастровий номер :05:004:0230 до Державного земельного кадастру не надходили, що також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

12.12.2022 позивачем було подано до ГУ Держгеокадастру у Волинській області заяву про скасування державної реєстрації земельної ділянки, яка зареєстрована за заявою ДП «Ковельське ЛГ» з підстав не реєстрації протягом одного року речового права земельної ділянки з дня здійснення її державної реєстрації, на що отримано відповідь про відсутність підстав для скасування державної реєстрації.

Позивач зазначає, що частиною десятою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 № 3613-VI (далі Закон № 3613-VI) та пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі Порядок № 1051), передбачено скасування державної реєстрації земельної ділянки Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право не зареєстровано з вини заявника, - на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до зазначеного реєстру. У свою чергу, ГУ Держгеокадастру у Волинській області належить до переліку державних органів, передбачених частиною третьою статті 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 № 1952-ІV (далі Закон № 1952-ІV), яким надається доступ до такого реєстру.

Позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ Держгеокадастру у Волинській області, яка полягає у не скасуванні державної реєстрації земельної ділянки під кадастровим номером :05:004:0230, цільове призначення «для ведення лісового господарства», яка розташована на території Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, площею 5,9994 га;

- зобов`язати відповідача скасувати в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0230, цільове призначення «для ведення лісового господарства», яка розташована на території Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, площею 5,9994 га;

- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Волинській області скасувати в Державному земельному кадастрі запис в поземельній книзі про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :05:004:0230, цільове призначення «для ведення лісового господарства», яка розташована на території Поворської сільської ради Ковельського району Волинської області, площею 5,9994 га.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 13.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 58).

Ухвалою суду від 30.03.2023 замінено у справі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ДП «Ковельське ЛГ» на правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (далі ДСГП «Ліси України»).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 95-97) відповідач позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з огляду на те, що 05.04.2023 здійснено виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру, допущеної під час державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:004:0230, оскільки документація із землеустрою не затверджувалась; межі та площа земельної ділянки не відповідають картографічній основі ДЗК та суміжним об`єктам ДЗК; в межах частини земельної ділянки перебувають частини земельних ділянок приватної власності згідно проекту організації території земельних часток (паїв). Отже, оскаржувані дії відповідача виправлені і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Крім того, відповідач подав клопотання про закриття провадження у справі на підставі пунктів 1, 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Клопотання мотивоване тим, що цей спір стосується приватноправових відносин та не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. Оскаржувані дії були виправлені шляхом виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру, допущеної під час державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:004:0230, та відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення (а .с. 102-103).

Представник третьої особи адвокат Багацький Є.Г подав до суду клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України (а. с. 108-110).

Позивач письмових пояснень (заперечень) щодо заявлених клопотань про закриття провадження у справі до суду не подала.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача, відмову у задоволенні клопотання представника третьої особи та постановлення ухвали про закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства; щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Суд не погоджується із доводами клопотань про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, враховуючи таке.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Водночас помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Зазначений висновок узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 13.11.2019 у справі № 823/1984/16.

Окрім цього, відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 128/3751/14-а, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Предметом оскарження у цій справі є скасування державної реєстрації земельної ділянки та позивач не заявляла підстав позову, які б стосувались оспорювання вже наявного у іншої особи речового права на вищевказану земельну ділянку.

За змістом частини першої, абзаців першого, другого частини другої, частин дев`ятої, десятої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (стаття 125 Земельного кодексу України).

Державна ж реєстрація земельної ділянки шляхом внесення до Державного земельного кадастру передбачених законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера не є тотожним поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вжитому у пункті 1 статті 1 Закону № 1952-IV. Отже, прийняття рішення щодо державної реєстрації земельної ділянки або відмови у здійсненні такої реєстрації саме собою не породжує виникнення жодних речових прав на цю земельну ділянку.

Така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 04.05.2022 у справі № 817/154/18.

З обставин справи не вбачається, що внаслідок оскаржуваних у цій справі дій суб`єкта владних повноважень відбулись зміни або припинення цивільних відносин, відбувся вплив на цивільні права та обов`язки учасників справи. Отже, на переконання суду, цей спір повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, оскільки відповідач у спірних правовідносинах реалізовував свої контрольні функції у сфері управлінської діяльності, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 640/10412/21).

З урахуванням наведеного, у задоволенні клопотань відповідача та третьої особи про закриття провадження саме на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України належить відмовити.

Водночас, суд враховує, що на заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Степанюка О.В. від 12.12.2022 про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :05:003:0230 (а. с. 44-45), ГУ Держгеокадастру у Волинській області листом від 23.12.2022 № Ф-341/0-358/0/6-22 повідомило, що державним кадастровим реєстратором подано 22.12.2022 заяву про виправлення помилки, яка виникла під час державної реєстрації зазначеної земельної ділянки з порушенням вимог Порядку № 1051 та за результатами розгляду заяви державним кадастровим реєстратором буде прийняте відповідне рішення (а. с. 8).

Під час судового розгляду справи встановлено, що відповідно до протоколу від 05.04.2023 № 8391793 державний кадастровий реєстратор здійснив виправлення помилки у відомостях Державного земельного кадастру, допущеної під час реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:0230, відповідно до пункту 156-2 Порядку № 1051, з таких причин: документація із землеустрою не затверджувалась (лист ОДА від 11.02.2022 № 955/54/2-22); межі та площа земельної ділянки не відповідають картографічній основі ДЗК та суміжним об`єктам ДЗК; в межах частини земельних ділянок приватної власності згідно проекту організації території земельних часток (паїв) (кадастрові номери :05:004:0187, :05:004:0277 та :05:004:0050) та по ЗВ-022 від 07.10.2021, звернення вх. № Ф-341/0/5-22 від 12.12.2022. Поземельну книгу за номером 050040230 закрито (за необхідності) (а. с. 98).

Пунктом 156-2 Порядку № 1051 передбачено, що помилка, що виникла у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку, виправляється на підставі заяви про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку, за формою згідно з додатком 37-1.

Державний кадастровий реєстратор для виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку, здійснює:

закриття (у разі зміни площі або меж земельної ділянки) Поземельної книги згідно з пунктом 58 цього Порядку;

формування в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису протоколу виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку або внаслідок перенесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки, які не зареєстровані в державному реєстрі земель, згідно з додатком 30-1;

передачу органу державної реєстрації прав інформації в порядку інформаційного обміну про виправлену помилку, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку (у разі зміни площі або меж земельної ділянки).

Протокол виправлення помилки формується у двох примірниках, один з яких надсилається заявникові в електронній формі технічними засобами електронних комунікацій на вказану у зверненні адресу електронної пошти або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у тому числі через веб-сторінку Держгеокадастру, другий - долучається до закритої Поземельної книги (у разі закриття Поземельної книги) або до заяви про виправлення помилки, що виникла під час державної реєстрації земельної ділянки з порушенням вимог цього Порядку.

Виправлення помилок, допущених у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки, можливе для тих земельних ділянок, на які у Державному земельному кадастрі відсутні актуальні відомості про речові права, зареєстровані у Державному реєстрі речових прав з 1 січня 2013 року.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідно до пункту 156-2 Порядку № 1051 помилка, що виникла у відомостях Державного земельного кадастру під час державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :05:003:0230, виправлена державним кадастровим реєстратором разом із закриттям Поземельної книги, про що свідчить протокол від 05.04.2023 № 8391793 (а. с. 98), тобто, порушення були виправлені відповідачем як суб`єктом владних повноважень, і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання оскаржуваної бездіяльності протиправною після такого виправлення, тому провадження у цій справі належить закрити на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Згідно із частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини другої статті 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Як передбачено частинами першою, другою статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у цій справі закрито з інших підстав, ніж у зв`язку з відмовою позивача від позову, а саме на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України, тому позивачу необхідно повернути з бюджету судовий збір в сумі 1073,60 грн, сплачений квитанцією від 21.02.2023 № 61918 (а. с. 6, 51).

Керуючись статтями 132, 143, пунктом 8 частини першої статті, частиною другою 238, статтею 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про закриття провадження у справі задовольнити частково.

В задоволенні клопотання Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси Волині» про закриття провадження у справі відмовити.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії закрити.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з бюджету судовий збір в розмірі 1073 гривні 60 копійок (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок), сплачений квитанцією від 21 лютого 2023 року № 61918.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.М. Валюх