Справа № 400/12310/23
Суддя: Мороз А. О.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Миколаїв

19 березня 2024 р.справа № 400/12310/23
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мороза А.О., в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачаМіністерства оборони України, просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168,
провизнання протиправним та скасування п. 3 рішення, оформленого протоколом від 30.06.23 р. № 11/д; зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулась до суду в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_2 з позовом до Міністерства оборони України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати пункт 3 рішення, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.06.23 р. № 11/д, про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України 28.02.22 року № 168 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , законного представника неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є падчеркою загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану старшого сержанта ОСОБА_3 ;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути документи позивачки законного представника неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.22 р. № 168, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивачка зазначила, що відповідач дійшов необґрунтованого висновку у пункті 3 спірного рішення щодо повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України 28.02.22 р. № 168 ОСОБА_1 , законного представника неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є падчеркою загиблого ІНФОРМАЦІЯ_5 у період дії воєнного стану старшого сержанта ОСОБА_3 , оскільки на думку позивачки, ОСОБА_2 має правові підстави для отримання зазначеної одноразової грошової допомоги. Так, позивачка вважає, що нею було надано повний пакет документів, який підтверджує, що ОСОБА_2 , як падчерка перебувала на утриманні загиблого старшого сержанта ОСОБА_3 .

Від відповідача надійшов відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позову та зазначив, що Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою грошової допомоги та компенсаційних сум 30.06.23 р. протоколом № 11/д про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової винагороди відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.22 р., прийнято законне, обґрунтоване та в межах своєї компетенції рішення про повернення документів на доопрацювання. Комісія лише визначила, що до пакету не додано документів, що підтверджують перебування на утриманні ОСОБА_2 , так як сама Комісія не може встановлювати такого факту.

Від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якій заперечила обґрунтування відповідача та повністю підтримала позовні вимоги. Додатково позивачка зазначила, що нею було вжито всі заходи для отримання необхідних документів. Так, вона зверталась до ЦНАП, але їй було повідомлено, що послуга з надання довідки про перебування доньки на утриманні вітчима, відсутня. Також, вона зверталась до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, яким ухвалою від 09.06.23 р. було закрито провадження у справі № 486/281/23 про встановлення факту перебування на утриманні, оскільки спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства. Отже, позивачка вважає, що надала до Міністерства оборони України всі необхідні документи для прийняття законного та об`єктивного рішення щодо призначення ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги.

Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Позивачка з 07.08.21 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.08.21 р. НОМЕР_1 .

17.10.22 р. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, загинув у війні з російськими окупантами, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 26.10.22 р., серія НОМЕР_2 .

Після загибелі ОСОБА_3 позивачка звернулась до Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з заявою щодо призначення одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 Постанови КМУ від 28.02.22 р. № 168 ОСОБА_2 , яка є падчеркою загиблого ІНФОРМАЦІЯ_3 у період дії воєнного стану старшого сержанта ОСОБА_3 як її законний представник та надала необхідний пакет документів.

У подальшому даний пакет документів був направлений до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для прийняття рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї загиблого ОСОБА_3 .

Міністерством оборони України на засіданні комісії було розглянуто заяву та надані до неї документи позивачкою та прийнято рішення у вигляді протоколу № 11/д від 30.06.23 р., п. 3 якого комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначенням одноразової грошової допомоги. Про прийняте рішення позивачку повідомлено листом Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.08.23 р.

Позивачка вважає, п. 3 рішення протиправним, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 р. № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 2011-XII, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, законодавець визначив у статті 16-1 Закону № 2011-XII.

Так, 29.07.22 р. Верховна Рада України ухвалила Закон України від 29.07.22 р. № 2489-IX «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» (Закон - № 2489-IX), яким, зокрема, текст статті 16-1 Закону № 2011-XII було викладено у такій редакції: « 1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)». 25.08.22 р. Закон України від 29.07.22 р. № 2489-IX набрав чинність.

Частиною 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Закону України від 20.12.91 р. № 2011-XII Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 25.12.13 р. № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», якою затвердив відповідний Порядок (далі - Порядок № 975).

Згідно з п. 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п. 5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.92 р. № 2262-XII.

Згідно п. 10 Порядку № 975 члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

До заяви додаються копії: До заяви додаються копії: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

У разі наявності рішення суду, яке набрало законної сили, з питань призначення та виплати одноразової грошової допомоги члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується допомога, подають уповноваженому органові документи, копії документів, зазначені в абзацах другому - шістнадцятому цього пункту, та копію відповідного рішення суду.

Отже, Порядком № 975 чітко передбачено, що факт перебування на утриманні загиблого повинен бути підтверджений або рішенням суду або нотаріально посвідченим правочином.

За приписами ст. 74 ч. 2 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Позивачка не подала допустимих доказів перебування ОСОБА_2 на утриманні загиблого ані до відповідача, ані до суду.

28.02.22 р. Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168, згідно з пункту 2 якої сім`ям загиблих осіб, зазначених у п. 1 цієї Постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України від 20.12.91 р. № 2011-XII, крім громадян російської федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (далі - Постанова 168).

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови № 168, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Згідно абз. 3 п. 2 Постанови № 168, у разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у позивачки є малолітня донька, ОСОБА_2 , в інтересах якої позивачкою було подано заяву про призначення одноразової грошової допомоги згідно Постанови № 168. До заяви про призначення одноразової грошової допомоги згідно Постанови № 168, позивачка надавала свідоцтво про народження доньки, свідоцтво про одруження її з загиблим чоловіком, свідоцтво про смерть чоловіка, довідки виписки з домової книги про склад сім`ї, акт обстеження житлових умов квартири, витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, квитанції про батьківську оплату з відвідування КЗ ЦРД «Гармонія», довідки-характеристики тренера з хокею та тренеру викладача з греко-римської боротьби, характеристику зі школи.

Так, з наданих позивачкою документів вбачається, що ОСОБА_2 не є донькою загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та не заперечується позивачкою, але дитина проживала за однією адресою разом з позивачкою та ОСОБА_3 , які були одружені, тобто була падчеркою військовослужбовця ОСОБА_3 .

Отже, відповідно до наданих документів ОСОБА_2 не відноситься до батьків, одного з подружжя або неповнолітньої дитини загиблого військовослужбовця.

Судом також встановлено, що ні до суду, ні до заяви відповідачу щодо отримання одноразової грошової допомоги не надано документів, які б підтверджували факт перебування ОСОБА_2 на утриманні військовослужбовця ОСОБА_3 .

Так, у спірному протоколі засідання комісії Міністерства оборони України зазначено, що у редакції статті 16-1 згаданого Закону, чинній на дату смерті військовослужбовця, зазначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Відповідно до наданих документів, не можливо встановити факт, що має юридичне значення, зокрема факт перебування падчерки на утриманні військовослужбовця ОСОБА_3 .

Матеріалами справи підтверджується те, що позивачкою відповідачу не було надано доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 перебувала на утриманні загиблого військовослужбовця ОСОБА_3 , повторно із заявою та додатковими документами позивач до відповідача не зверталась.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що при поверненні матеріалів на доопрацювання відповідач діяв у порядку та у межах чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для скасування п. 3 спірного рішення.

Щодо посилання позивачки на те, що нею було вжито всіх заходів щодо встановлення факту знаходження ОСОБА_2 на утриманні військовослужбовця ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у позасудовому порядку та судовому порядку. Рішення стосовно фактів, що мають юридичне значення, прийняті у позасудовому порядку можуть бути оскаржені до судів адміністративної юрисдикції. Юридичні факти, які належить встановлювати в судовому порядку, вирішуються судами цивільної юрисдикції за правилами ЦПК України.

Тому встановлення факту віднесення осіб до кола членів однієї сім`ї чи перебування особи на утриманні не входить до юрисдикції адміністративного суду та не може бути встановлено при розгляді даної справи.

Суд зазначає, що підтвердженням факту знаходження особи на утриманні є судове рішення у цивільній справі за результатами розгляду відповідної заяви в порядку окремого провадження.

Судом встановлено, що позивачка звертались до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з заявою в інтересах малолітньої ОСОБА_2 заінтересована особа Перший відділ Вознесенського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення факту перебування на утриманні. Однак, враховуючи наявність на той час неоднозначної судової практики про юрисдикційну належність такого спору ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаі?вської області від 9 червня 2023 р. у справі № 486/281/23 закрито провадження у справі.

Разом з тим, наразі така судова практика є сталою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.01.24 р. у справі № 560/17953/21), що не перешкоджає позивачці повторно звернутись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні загиблого військовослужбовця.

При цьому, позивачка не позбавлена права надіслати таке рішення суду (у разі його постановлення судом) із відповідними документами до Комісії Міністерства оборони України для повторного розгляду питання виплати грошової допомоги, оскільки їй не відмовлено у виплати допомоги, а лише повернуто документи на доопрацювання згідно чинного на той час законодавства.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Судові витрати покладаються на позивачку.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 139, 241-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Міністерства оборони України (просп. Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ) відмовити.

2. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. О. Мороз