Справа № 320/14005/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області, в якій просив суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №93 від 16.03.2023 та викладені у листах від 30.03.2023 за №2600-0205-8/59660, від 12.04.2023 за №11417-9161/М-02/8-2600/23 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у здійсненні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років у 2009 році, у розмірі 90% від суми заробітної плати, визначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати, починаючи з 01.02.2022, пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням незмінності відсоткового розміру, призначеної у 2009 році пенсії) виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та обробній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії із зазначенням усіх складових розміру заробітної плати, без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат;

- здійснити виплату позивачу різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою з урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та обробній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою.

У подальшому позивачем збільшено позовні вимоги, у яких він просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №93 від 16.03.2023 та викладені у листах від 30.03.2023 за№2600-0205-8/59660, від 12.04.2023 за №11417-9161/М-02/8-2600/23 Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про відмову у здійсненні перерахунку раніше призначеної позивачу пенсії за вислугу років у 2009 році, у розмірі 90% від суми заробітної плати, визначених у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022, про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати, починаючи з 01.02.2022, пенсію за вислугу років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (з урахуванням незмінності відсоткового розміру, призначеної у 2009 році пенсії) виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та обробній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії з зазначенням усіх складових розміру заробітної плати, без обмеження граничного (максимального) розміру пенсії з урахуванням раніше проведених виплат;

- здійснити виплату позивачу різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою з урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та обробній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією здійснити разово та однією сумою.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України Одеській області №93 від 16.03.2023, викладене в листі Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від №2600-0205-8/59660 від 30.03.2023 щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01.02.2022 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до довідки №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022, виданої Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку з 01.02.2022, без обмеження граничного (максимального) розміру з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою з урахуванням довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону №21/9 Пф вих. - 22 від 15.02.2022 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що суд першої інстанції щодо спірних правовідносин неправильно застосував положення статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII), статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 № 1789-ХII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1789-ХII), статті 2, абзацу 1 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати та без обмеження максимальним розміром.

Щодо здійснення виплати ОСОБА_1 різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією разом та однією сумою, то погашення заборгованості, буде здійснено в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та витребувано з суду першої інстанції матеріали справи.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Позивач в обґрунтування своїх доводів, зокрема, зазначає, що його право на перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії підтверджено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі № 75322477/16-а, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2021 у справі № 640/26779/20, і така обставина, у силу положень ч. ч. 4, 5 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню.

Також позивач зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно подало апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, оскільки останнє не приймало рішення про відмову в перерахунку пенсії. На переконання позивача, скаржник необґрунтовано посилається на п. 15 ст. 86 Закону № 1697-VII, адже в розрізі Закону України «Про прокуратуру» його положення втратили пряму дію.

Після надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, позивач з 18.05.2009 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років за нормами Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 №1789-ХІІ.

Відповідно до постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021у справі №640/26779/20, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 19 травня 2020 року за №2600-0303-8/62906 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Військової прокуратури Центрального регіону України від 07 травня 2020 року №18/110вих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій. Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, викладене в листі від 19 жовтня 2020 року за №2600-0303-8/148059 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 07 жовтня 2020 року №321/15ПФвих-20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення). Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 13 грудня 2019 року по 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Військової прокуратури Центрального регіону України від 07 травня 2020 року №18/110вих-20 без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених раніше виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01 жовтня 2020 року перерахунок та виплачувати ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону від 07 жовтня 2020 року №321/15ПФвих-20 без обмеження граничного розміру пенсії та з урахуванням проведених раніше виплат. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплату різниці суми між нарахованою після перерахунку та фактично отриманою пенсією ОСОБА_1 здійснити разово та однією сумою.

15.02.2022 Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Центрального регіону видала позивачу довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії від 15.02.2022 № 21/9Пф вих. - 22, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019 та 26.03.2020 №6-р.

09.03.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії на підставі частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 №1697 - VII у редакції відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-(ІІ)/2019.

Водночас, 14.03.2023 позивачем направлено на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернення з приводу перерахунку пенсії та додано зазначену довідку.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 30.03.2023 №2600-0205-8/5 9660 позивача повідомлено, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 16.03.2023 №93 йому відмовлено у проведенні перерахунку пенсії.

Крім того, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.04.2023 №11417-9161/М-02/8-2600/23 повідомлено позивача, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 здійснено перерахунок пенсії за вислугу років згідно із Законом України «Про прокуратуру».

Позивач, вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Одеській області від 16.03.2023 №93, незаконним та таким, що порушує його конституційні права на соціальний захист та пенсійне забезпечення, гарантоване Конституцією України та Законами України, а поведінку Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив частково та зазначив, що процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення, тому застосування коефіцієнту 60% розміру грошового забезпечення при перерахунку пенсії у контексті спірних правовідносин є помилковим. Також суд зазначив, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту 90% розміру грошового забезпечення, яке враховується при перерахунку пенсії. Відповідно, питання щодо застосування обмеження відповідного розміру пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок, виходячи із застосування коефіцієнту 90% розміру грошового забезпечення.

Крім того, суд дійшов висновку, що ні приписами статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ, ні постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» за наявності вини пенсійного органу, не встановлено спосіб виплати належних позивачу сум частинами, періодичністю проведення платежів тощо, та не обмежено право позивача на виплату належної йому суми одним платежем.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Базовим (рамковим) нормативно-правовим актом, який визначає права, принципи, підстави, механізм та умови призначення, перерахунку і виплати пенсії за вислугу років працівникам органів прокуратури був і є Закон України «Про прокуратуру»: до 15 липня 2015 року - Закон № 1789-ХІІ, з цієї дати - Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ.

Відповідно до діючої на момент виникнення спірних правовідносин редакції статті 86 Закону №1697-VII, за правилами частин першої, другої якої прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років. Пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії.

За приписами абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Позивач наполягає, що його набуте право на отримання пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати згідно зі ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ не може бути звужене, а обмеження пенсії максимальним розміром на нього не розповсюджуються з огляду на принцип дії закону в часі.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що в цій справі право позивача на перерахунок пенсії сторонами не заперечується. Ключовими правовими питання є те, в якому відсотковому розмірі та відповідно до вимог якого закону слід перерахувати пенсію позивача, та чи розповсюджуються на позивача встановлені Законом №3668-VI обмеження розміру пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

У постанові Верховного Суду від 21.12.2021 (справа №580/5962/20), яка прийнята у складі палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, Суд дійшов таких правових висновків:

«….колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновку, викладеного, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.09.2021 у справі № 580/5238/20 у подібних правовідносинах, та сформувати правовий висновок, відповідно до якого до правовідносин щодо визначення відсоткового значення розміру пенсії, право на перерахунок якої виникло після набранням чинності Законом №1697-VII, повинні застосовуватись виключно норми цього Закону, зокрема частини другої статті 86, якими встановлено, що пенсія призначається в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати працівників прокуратури, а не норма, що визначає розмір місячного (чинного) заробітку у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.»;

«…колегія суддів вважає за необхідне відступити від висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 04.03.2021 у справі №589/3997/16-а у подібних правовідносинах та сформувати правовий висновок, відповідно до якого пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI не скасовує обмеження максимального розміру пенсії, призначеної працівнику прокуратури до набрання чинності цим Законом, а встановлює особливе регулювання щодо застосування такого обмеження до осіб, яким пенсія призначена до набрання чинності Законом №3668-VI, і в яких розмір пенсії на момент набрання чинності цим Законом перевищував максимальний розмір. Зокрема, шляхом надання права на отримання пенсії у розмірі, який перевищує максимальний, без можливості її перерахунку до моменту, коли такий розмір відповідатиме максимальному розміру пенсії. Водночас з моменту відповідності розміру пенсії максимальному розміру пенсії, - поширення на її розмір загальних правил щодо обмежень, установлених статтею 50-1 Закону №1789-ХІІ, а з 14.10.2014 - абзацом шостим частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII.»;

«…внаслідок перерахунку пенсії позивача її розмір перевищив максимальний… на спірні правовідносини поширюються положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність. Отже, позовні вимоги Особа-1 у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження її максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.».

Колегія суддів звертає увагу, що правовідносини у цій справі цілком подібні (враховуючи, у тому числі, що спірним рішенням позивачу відмовлено у перерахунку у зв`язку з недоцільністю) правовідносинам у справі №580/5962/20, тому враховує згадані висновки Верховного Суду.

На час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії стаття 50-1 Закону №1789-ХІІ відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень Закону №1697-VII в частині перерахунку пенсії втратила чинність.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення частини другої статті 86 Закону №1697-VII, в силу вимог яких пенсія працівникам прокуратури призначається (перераховується) в розмірі 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, про що правильно зазначає скаржник у цій справі.

Отже, задоволені судом першої інстанції позовні вимоги в частині здійснення перерахунку пенсії у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

У частині позовних вимог щодо обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність (граничного розміру пенсії), колегія суддів зазначає таке.

Суд першої інстанції встановив, що внаслідок перерахунку пенсії позивача його розмір перевищив максимальний, що також підтверджується матеріалами справи.

З огляду на наведене, на спірні правовідносини поширюються положення абзацу 6 частини 15 статті 86 Закону №1697-VII, які встановлюють обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.

Отже, позовні вимоги позивача в частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження його максимальним розміром також є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, викладеної у рішенні від 26.12.2011 N20-рп/2011, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Окрім того, аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що, неодноразово висловлюючи правову позицію щодо можливості обмеження розміру соціальних виплат, ЄСПЛ, не заперечуючи право держав зменшувати такий розмір, не сформулював правової позиції щодо достатнього розміру таких соціальних виплат, підкреслюючи водночас необхідність забезпечення прозорості, недискримінаційного характеру відповідних змін, не покладення надмірного тягаря на заявників внаслідок такого втручання держави. Така практика свідчить про достатньо широке "поле" для розсуду, яке ЄСПЛ залишає державам у питаннях соціального забезпечення.

Наведене свідчить про те, що ЄСПЛ визнає можливість того, що виплати соціального страхування можуть бути зменшені або припинені, однак, розглядаючи питання відповідності таких дій, у кожній конкретній справі ураховує всі відповідні обставини справи і з`ясовує: чи було законним таке втручання, чи переслідувало легітимну мету таке втручання та чи не поклало таке втручання надмірний тягар на особу, якої це стосується.

За аналогічних обставин ЄСПЛ не констатує порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа Valkov and Others v. Bulgaria (заява № 2033/04); справа Khoniakina v. Georgia (заява № 17767/08)).

Хоча виплати соціального страхування є "майном" у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, однак обмеження максимальним розміром пенсій працівникам прокуратури не може вважатися порушенням їх права володіння цим майном, оскільки такі здійснені державою шляхом введення нових законодавчих положень з метою регулювання політики соціального забезпечення. Встановлені обмеження не є непропорційними та не призводять до порушення сутності пенсійних прав.

Безпідставним є посилання позивача на те, що його право на перерахунок пенсії у розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмеження граничного розміру пенсії підтверджено постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2016 у справі № 75322477/16-а та рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.02.2021 у справі № 640/26779/20, і така обставина, у силу положень ч. ч. 4, 5 ст. 78 КАС України, не потребує доказуванню, оскільки така обставина встановлена судами за іншого правового регулювання спірних правовідносин між сторонами.

Щодо доводів позивача про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві безпідставно подало апеляційну скаргу до Шостого апеляційного адміністративного суду, оскільки останнє не приймало рішення про відмову в перерахунку пенсії, колегія суддів їх відхиляє, адже відповідач, як сторона у справі, згідно з положеннями ст. 44 КАС України має право на оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

За таких обставин, а також з огляду останню правову позицію Верховного Суду, яку враховує судова колегія відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України, (зокрема, постанова від 12 березня 2024 року у справі № 420/20965/21), суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Управляння Пенсійного фонду України підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанцій у цій справі - скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма