Справа № 200/252/24
Суддя: Галатіна О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Справа№200/252/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Галатіної О.О. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

На адресу Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії від 08.12.2023 року, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 року № 1820;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.12.2023 року № 1820 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи: - 15.01.2006 року - період роботи на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1», - з 27.08.2009 року по 05.04.2023 року - період роботи на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське», та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.12.2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. "б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 01.12.2023 року № 1820.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що вона звернулась до відповідача із заявою про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах. Однак рішенням відповідача їй було відмовлено у такому переведенні пенсії, разом з цим, до Списку №2 не зараховано певні періоди роботи позивачки. При цьому, позивачка посилається на рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Ухвалою суду від 19 січня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву. Відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали подати до суду відзиву на позовну заяву з доказами на його підтвердження з одночасним надісланням (наданням) його копії та доданих до нього документів позивачу.

Ухвалою суду від 06 лютого 2024 року у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про заміну відповідача по справі №200/252/24 відмовлено.

Відповідач правом на надання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту сер. НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , перебуває на обліку в органах ПФУ та отримує пенсію за інвалідністю, що підтверджується матеріалами справи та сторонами не заперечується.

01.12.2023 року позивачка звернулася через Веб-портал Пенсійного фонду України із заявою про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах.

Дана заява зареєстрована за № 1820.

За результатами розгляду вищезазначеної заяви, 08 грудня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 51113/03-16 про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до якого, зокрема, зазначено, що

- за довідкою від 23.10.2023 № 685 видану ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» про періоди роботи за Списком № 2 з 23.08.2005 по 30.04.2009, з 02.07.2009 по 26.08.2009, встановлено, що пільговий стаж за Списком № 2 становить 3 роки 10 місяців 3 дні,

- за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 06.09.1989, встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 05.04.2023 року, згідно витягу з ЄРС відсутня інформація про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, в індивідуальних відомостях про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку останній місяць сплати страхових внесків квітень 2023 року ( 5 днів трудових відносин ), - За свідоцтвом про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ( повторне, дата видачі 10.10.2007 року ), встановлено, що відсутній штамп про видачу паспорта, копія паспорта дитини не надана, та відсутня інформація в заяві про здійснення догляду до досягнення дитиною 3-річного віку. За результатами розгляду заяви проведено перерахунок звільнення з 06.04.2023, та проведено перерахунок пенсії зміна виду розрахунку по інвалідності, у розмірі пенсії за віком з 01.12.2023 року ( страховий стаж становить 30 років 6 місяців 11 днів ).

Згідно розрахунку стажу ОСОБА_1 (за формою РС - право), в частині спірних періодів, до пільгового стажу позивачки за Списком №2 не зараховано періоди роботи, а саме: 15.01.2006 року та з 27.08.2009 року по 28.02.2023 року.

Відомостей щодо стажу позивачки після 28.02.2023 року вищевказаний розрахунок не містить.

Відповідно до копії трудової книжки сер. НОМЕР_3 (в частині спірних періодів), ОСОБА_1 працювала:

- з 20.07.2005 року на посаді учня горноробочої поверхні ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1» (запис 17);

- з 23.08.2005 року на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1» (запис 18);

- з 01.05.2009 року на посаді учня машиніста на час практики до 01.07.2009 року (запис 20);

- з 27.08.2009 року по 05.04.2023 року на посаді машиніста підйому (запис 21 - 25).

Відповідно до довідки №685 від 23.10.2023 року, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідним для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 працювала повний рабочий день у ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» в період з 23.08.2005 по 30.04.2009 та виконувала роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією: гірник, зайнятий на виробничій дільниці «ПСТК и ОУ» - 03 роки 08 місяців 08 днів, що передбачено Списком 2 розділ І підрозділ 1.1 а-3б ПКМУ №36 від 16.01.2003.

Період з 02.07.2009 по 26.08.2009 виконувала роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією: гірник, зайнятий на виробничій дільниці «ПСТК по виборці породи» - 00 років 01 місяць 25 днів, що передбачено Списком 2 розділ І підрозділ 1.1 а-3б ПКМУ №36 від 16.01.2003.

Спірним питанням по даній адміністративній справі є правомірність відмови відповідача у переведенні позивачки з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах та зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 певних періодів роботи.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 статті 4 КАС Україниїх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Частиною 1 ст. 10 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Судом встановлено, що 08 грудня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області прийнято рішення № 51113/03-16 про відмову в переведенні на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до якого , зокрема, зазначено, що

- за довідкою від 23.10.2023 № 685 видану ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» про періоди роботи за Списком № 2 з 23.08.2005 по 30.04.2009, з 02.07.2009 по 26.08.2009, встановлено, що пільговий стаж за Списком № 2 становить 3 роки 10 місяців 3 дні,

- за трудовою книжкою НОМЕР_3 від 06.09.1989, встановлено, що ОСОБА_1 звільнена з ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» 05.04.2023 року, згідно витягу з ЄРС відсутня інформація про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, в індивідуальних відомостях про застраховану особу, що надаються відділом персоніфікованого обліку останній місяць сплати страхових внесків квітень 2023 року ( 5 днів трудових відносин ), - За свідоцтвом про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 ( повторне, дата видачі 10.10.2007 року ), встановлено, що відсутній штамп про видачу паспорта, копія паспорта дитини не надана, та відсутня інформація в заяві про здійснення догляду до досягнення дитиною 3-річного віку. За результатами розгляду заяви проведено перерахунок звільнення з 06.04.2023, та проведено перерахунок пенсії зміна виду розрахунку по інвалідності, у розмірі пенсії за віком з 01.12.2023 року ( страховий стаж становить 30 років 6 місяців 11 днів ).

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивачки за Списком №2 спірних періодів 15.01.2006 року та з 27.08.2009 року по 05.04.2023, суд зазначає наступне.

Як вже встановлено судом та зазначено вище, згідно записів трудової книжки позивачки сер. НОМЕР_3 (в частині спірних періодів), ОСОБА_1 працювала:

- з 20.07.2005 року на посаді учня горноробочої поверхні ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1» (запис 17);

- з 23.08.2005 року на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1» (запис 18);

- з 01.05.2009 року на посаді учня машиніста на час практики до 01.07.2009 року (запис 20);

- з 27.08.2009 року по 05.04.2023 року на посаді машиніста підйому (запис 21 - 25).

Відповідно суд наголошує, що трудова книжка позивача містить достатні дані для визначення періодів роботи в якості пільгового стажу без надання відповідних уточнюючих довідок.

Поряд з цим, суд зауважує, що відповідно до довідки №685 від 23.10.2023 року, що уточнює особливий характер роботи або умови праці, необхідним для призначення пільгової пенсії, ОСОБА_1 працювала повний робочий день у ПРАТ «Шахтоуправління «Покровське» в період з 23.08.2005 по 30.04.2009 та виконувала роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією: гірник, зайнятий на виробничій дільниці «ПСТК и ОУ» - 03 роки 08 місяців 08 днів, що передбачено Списком 2 розділ І підрозділ 1.1 а-3б ПКМУ №36 від 16.01.2003.

Період з 02.07.2009 по 26.08.2009 виконувала роботи зі шкідливими і важкими умовами праці за професією: гірник, зайнятий на виробничій дільниці «ПСТК по виборці породи» - 00 років 01 місяць 25 днів, що передбачено Списком 2 розділ І підрозділ 1.1 а-3б ПКМУ №36 від 16.01.2003.

Слід зазначити, що під час періоду роботи позивачки на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське» діяла Постанова Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36, у якій пп. 1.1а п. 1 Розділу І «Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» значиться посада «машиністи підіймальних машин».

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи, суд зазначає, що відповідачем неправомірно не розглянуто питання щодо зарахування періодів роботи 15.01.2006 року та з 27.08.2009 року по 05.04.2023 до пільгового стажу за Списком №2.

Щодо позовних вимог про застосування під час вирішення питання про призначення пенсії, норм п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд зазначає наступне.

До спірних правовідносин суд застосовує норми матеріального права з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного суду від 03 листопада 2021 року у зразковій справі № 360/3611/20.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148, що доповнив Закон № 1058 розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст. 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами ст. 12 Закону № 1788 право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з п. «б» ст. 13 Закону № 1788 в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. «б» ст. 13 Закону № 1788 вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14 пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 зі змінами, внесеними Законом № 213.

Згідно з п. 3 резолютивної частини Рішення КСУ № 1-р/2020 застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788 в редакції до внесення змін Законом № 213 для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (п. 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058 з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (п. 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, п. 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788 з урахуванням Рішення КСУ № 1-р/2020, а не Закону № 1058.

Велика Палата Верховного Суду відхилила доводи пенсійного органу про те, що відповідно до ст. 5 Закону № 1058 дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону; виключно цим Законом визначаються, зокрема: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком. Адже Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Закон № 1788 був прийнятий раніше за Закон № 1058.

Велика Палата Верховного Суду також не погодилась з посиланням пенсійного органу на абзац другий пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058, відповідно до якого положення Закону № 1788 застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148 мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. На думку пенсійного органу, це положення свідчить про обмеження сфери застосування Закону № 1788 відносинами, про які йдеться в цьому пункті. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що якби таким був намір законодавця, то він мав би виключити із Закону № 1788 всі інші положення, чого зроблено не було.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Оскільки відповідно до наявних в матеріалах справи документів на час звернення позивачки до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах вона досягла 50-річного, та з урахуванням висновків суду, що викладені у даному рішенні про зарахування до пільгового стажу за Списком №2 певних періодів роботи, набула необхідний страховий і пільговий стаж, а отже, набула право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону № 1788.

Наведене вище свідчить про протиправність відмови відповідача у переведенні з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком на пільгових умовах, оформленої рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 51113/03-16, отже позовні вимоги є обґрунтованими.

З огляду на викладене, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 51113/03-16 від 08 грудня 2023 року про відмову в перерахунку пенсії, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 року № 1820, підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 року № 1820, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: - 15.01.2006 року на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1», - з 27.08.2009 року по 05.04.2023 року на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське», та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.12.2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п."б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 01.12.2023 року № 1820.

Застосовуючи цей спосіб захисту порушеного права, суд виходить з того, що судовий захист має бути ефективним, зокрема виключати повторне звернення до суду, а також враховує положення ч. 2 ст. 9 КАС.

Крім того, саме такий спосіб захисту порушеного права застосований Верховним Судом за наслідками розгляду зразкової справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (юридична адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області № 51113/03-16 від 08 грудня 2023 року про відмову в перерахунку пенсії, прийняте за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 року № 1820.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення з пенсії за інвалідністю на пенсію за віком від 01.12.2023 року № 1820, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи: - 15.01.2006 року на посаді горноробочої поверхні 2 розряду ВАТ «ВК «Шахта Красноармійська-Західна № 1», - з 27.08.2009 року по 05.04.2023 року на посаді машиніста підйому ПрАТ «ШУ «Покровське», та прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 01.12.2023 року пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п."б" ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 р. № 213-VІІІ з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1- р/2020 від 23.01.2020 та Рішення Верховного Суду від 21.04.2021 року у зразковій справі №360/3611/20-а, відповідно до заяви від 01.12.2023 року № 1820.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Направлення даного рішення суду здійснювати шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи.

Інформацію щодо роботи суду можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://adm.dn.court.gov.ua.

Суддя О.О. Галатіна