Справа № 465/4303/22
Суддя: Ванівський Ю. М.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

18.03.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

секретаря судового засідання Лозинського Т.-Р.А.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції в якому просить визнати протиправними дії працівників патрульної поліції, які полягають у відмові скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відносно водія ОСОБА_2 по факту дорожньо транспортної пригоди, яка мала місце 04.05.2022 року, а також зобов`язати працівників патрульної поліції скласти відповідний протокол.

Позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. 04.05.2022 року керуючи автомобілем марки «HYUNDAI І-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 біля 23 год. на 594 км. автошляху М06 «Київ Чоп» в с. Пісочна рухався в напрямку м. Стрий Львівської області, назустріч йому рухалась колона автомобілів, передній з яких вантажний автомобіль, виляв вліво вправо, тому він зменшив швидкість і змістився вправо відносно серединної лінії розмітки дороги, в цей час йому назустріч виїхав автомобіль, осліпивши його світлом фар та відбулось зіткнення.

19.07.2022 року йому зателефонував заступник начальника ВРОМ ДТП УПП у Львівській області майор поліції Шкурпіта А. та запросив прибути наступного дня до патрульної поліції м. Львова. Прибувши до Управління патрульної поліції у Львівській області , де в той час перебував інший учасник дорожньо транспортної пригоди ОСОБА_2 , на нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №141351 за ст.124 КУпАП. Складати протокол на іншого учасника ДТП працівники поліції категорично відмовились, що свідчить про протиправність дій працівників патрульної поліції. Просить позов задоволити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив такі задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.07.2022 року заступником начальника ВРОМ ДТП УПП у Львівській області майором поліції Шкурпітою А. було складено на ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №141351 за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.01.2024 року (справа №447/1766/22) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається зі змісту постанови суду, 04.05.2022 о 22 год. 50 хв. ОСОБА_1 на автодорозі М-06 Київ Чоп 594 км. в с. Пісочна Стрийського району Львівської області керуючи автомобілем марки «HYUNDAI І-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, не вибрав безпечної швидкості руху, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «CITROEN SPACE TOURER» Н.З. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в зустрічному напрямку. Після зіткнення автомобіль «HYUNDAI І-30», реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснив зіткнення з автомобілем Renault Master н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Автомобілі отримали технічні пошкодження, чим була спричинена матеріальна шкода. Водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Так, відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 5 Розділу I Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якщо воно вчинене особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, або його розгляд не віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський відповідно до ст. 255 КУпАП складає протокол про адміністративне правопорушення. Поліцейські складають протоколи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачені частинами четвертою і сьомою статті 121, частинами третьою і четвертою статті 122, статтями 122-2, 122-4, 122-5, частинами другою і третьою статті 123, статтею 124, частиною четвертою статті 127, статтями 127-1, 130, 139, частиною четвертою статті 140, 188-28 КУпАП.

Відповідно до вимог п. 1, 7 Розділу VIII цієї Інструкції, у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП (додаток 7), яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Уповноважена особа підрозділу патрульної поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимогдо п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 53 рішення від 8 квітня 2010 року у справі "Меньшакова проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 року у справі "Ашинґдейн проти Сполученого Королівства" (Ashingdane v. the United Kingdom), п. 57, Series A, № 93).

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні й конституційному поданні щодо тлумачення ч. 2 ст. 55 Основного Закону України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 2 ст. 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, установлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений в цій статті.

Стосовно "порушеного права", за захистом якого особа може звертатися до суду, то за змістом Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 це поняття, яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття "охоронюваний законом інтерес". Стосовно поняття "охоронюваний законом інтерес" у тому ж Рішенні Конституційного Суду України вказано, що воно означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, в цій справі, обраний позивачем спосіб захисту, як оскарження дій працівника поліції щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення, не створить для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків.

Крім цього, з огляду на завдання адміністративного провадження, факт притягнення іншої особи до адміністративної відповідальності не може вплинути на особисті права та/або інтереси заявника.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 липня 2020 року у справі №363/3888/17.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимога позивача про визнання протиправними дії Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, що полягають у відмові скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Так, ст.254 КУпАП передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи, що постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 15.01.2024 року (справа №447/1766/22) провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП стосовно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, з метою повного та ефективного захисту прав, свобод, та охоронюваних законом інтересів позивача, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, шляхом зобов`язання Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції вирішити питання про складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП. Водночас суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано належним чином факт заподіяння йому моральної шкоди.

Нормами частин 2-3 ст. 134 КАС України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Вказаними нормами процесуального закону чітко встановлено, що розмір витрат на правничу допомогу, який сплачено або підлягає сплаті, визначається умовами договору та на підставі доказів.

Судом встановлено, що позивачем доказів на підтвердження витрат на правову допомогу не надано, а відтак суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача орієнтовних витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції від 17.08.2022 року позивачем було сплачено 496 грн. 20 коп. судового збору за подання позовної заяви, а відтак такий підлягає стягненню на користь позивача.

Крім цього, згідно з ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

На підтвердження понесених витрат, що пов`язані із прибуттям до суду позивачем надано чек №830275 від 18.03.2024 року про оплату палива на суму 1717 грн. 41 коп.

Оскільки позивачем документально підтверджено, що ним понесені витрати на проїзд до іншого населеного пункту з метою участі у судовому засіданні в Франківському районному суді м. Львова, враховуючи, що позивач згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією серії АВ №059017 являється інвалідом третьої групи, суд вважає, можливе 1717 грн. 41 коп. судових витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до суду.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 252, 255, 292-297, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задоволити частково.

Зобов`язати Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції розглянути питання про складення належно оформленого протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП за фактом дорожньо транспортної пргоди, яка мала місце 04.05.2022 року.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 1717 (одну тисячу сімсот сімнадцять) гривень 41 копійку судових витрат, пов`язаних з прибуттям позивача до суду.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, код ЄДРПОУ - 40108646).

Суддя Ванівський Ю.М.