Справа № 400/3475/22
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/3475/22

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

при секретарі - Кавчак К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №1028 від 16.06.2022 року «Про дострокове припинення повноважень Южноукраїнського міського голови ОСОБА_3 ».

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи просить скасувати рішення від 19.12.2023 р. з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що частиною першої статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції було порушено його інтереси та права, а саме в оскарженому рішенні суду зазначено: «Суд звертає увагу на той факт, що всупереч вимогам Регламенту, а саме нормам статті 48, нормам ч. 1 статті 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та не зважаючи на зауваження однієї з депутаток секретар ради Акуленко О.А., перед розглядом відповідного проекту рішення не проінформував раду про наявність у нього конфлікту інтересів, не вирішив заявлене питання, а продовжив головування та прийняв участь у голосуванні». Отже, апелянт вважає, що суд фактично встановив незаконність дій апелянта при голосуванні.

Також, в апеляційній скарзі зазначається про відсутність процедурних порушень з боку Южноукраїнської міської ради Миколаївської області при прийнятті рішення №1028 від 16.06.2022 року «Про дострокове припинення повноважень Южноукраїнського міського голови ОСОБА_3 ». Апелянт вважає, що суд першої інстанції застосував надмірний формалізм при дослідженні доказів у справі, вказуючи на допущені процедурні порушення ради при винесені рішення, які не впливають на його правомірність.

Позивачем ОСОБА_2 надано до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки оскаржуване рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року жодним чином не впливає на права та обов`язки ОСОБА_1 та ані в мотивувальній частині, ані в резолютивній частині рішення відсутні висновки відносно апелянта.

Доводи про те, що в рішенні суду, суд встановив незаконність дій ОСОБА_1 при голосуванні жодним чином не свідчить про те, що рішення суду прийнято відносно апелянта, а зазначені висновки є викладом обставин позовної заяви.

Також, позивачем надано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду першої інстанції, а тому просить у її задоволенні відмовити.

Крім того, відповідач Южноукраїнська міська рада Миколаївської області надала до суду відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . У своєму відзиві Южноукраїнська міська рада Миколаївської області погоджується з рішенням суду першої інстанції.

19.02.2024 р. Южноукраїнська міська рада Миколаївської області надала до суду апеляційної інстанції клопотання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року.

В своєму клопотання Южноукраїнська міська рада Миколаївської області зазначає, що ОСОБА_4 є депутатом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області та перебуває у складі колективного органу місцевого самоврядування, приймав рішення №1028 від 16.06.2022 року, що є предметом спору у цій справі, та після скасування його в судовому порядку, звернувся до суду з апеляційною скаргою окремо від органу місцевого самоврядування, до якого він входить і яким не оскаржувалось це судове рішення.

Відповідач звертає увагу, що депутат. У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є складовою частиною колективного органу та не може окремо від представницького органу місцевого самоврядування, захищати рішення органу у суді, що відповідає висновкам Верховного Суду, а тому відповідач вважає, що є підстави для закриття апеляційного у відповідності до п.3 ч.1 ст. 305 КАС України.

Переглянувши апеляційну скаргу в межах її доводів та наведених підстав для оскарження рішення суду, судова колегія вбачає підстави для закриття апеляційного провадження.

Частиною першою статті 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ст. 293 КАС України, учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, ст.305 КАС України визначено виключний перелік підстав для закриття апеляційного провадження та будь-якому розширеному тлумачення приписи даної статті не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо:

1) після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги;

2) після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Колегія суддів дослідивши подану апеляційну скаргу встановила наявність обставин визначених п. 3 ч. 1 ст.305 КАС України, що є передумовою для закриття апеляційного провадження.

Колегія суддів зазначає, що право на апеляційне оскарження спрямоване на реалізацію права на перегляд судового рішення в суді апеляційної інстанції з метою справедливого вирішення судом спорів з щодо захисту порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин.

Обов`язковою умовою оскарження рішення суду першої інстанції є доведеність апелянтом порушених його прав та інтересів таким рішенням.

Тобто на апелянта покладається обов`язок доведення наявності факту впливу на його існуючі права предмету спірних правовідносин. Він повинен навести суттєві доводи, що відносини, які виникли між позивачем та відповідачем впливають (порушують) його права саме через призму ухваленого судом рішення.

Крім того саме порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення, що не дозволяє скаржитися щодо певних обставин абстрактно лише тому, що заявник вважає, що спірний пункт рішення начебто впливає на його правове становище. Неодмінним елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її юридичний обов`язок.

Як наслідок, апеляційному оскарженню підлягають виключно ті судові рішення, які мають безпосередній та прямий вплив на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки апелянта.

Посилання на дотримання Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень, які були предметом розгляду суду, не є достатньою підставою для апеляційного перегляду такого рішення, оскільки обов`язковою умовою для початку апеляційного перегляду є доведеність апелянтом порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити, чи має місце порушення прав та інтересів апелянта, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо апелянт не довів факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є правомірними, підстав для скасування рішення суду першої інстанції та відмови позивачу у задоволенні позовних вимог у суду апеляційної інстанції немає.

Колегія суддів наголошує, що звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах, а тому встановлена судом відсутність порушення права апелянта оскаржуваним рішенням є підставою для закриття апеляційного провадження .

Як вбачається з матеріалів справи, апелянт ОСОБА_1 оскаржує рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, предметом розгляду якого було рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №1028 від 16.06.2022 року «Про дострокове припинення повноважень Южноукраїнського міського голови ОСОБА_2 ».

Слід зазначити, що таке рішення за своєю природою і юридичним визначенням відноситься до нормативно-правових актів індивідуальної дії, тобто зачіпає інтереси визначеного цим рішенням кола осіб та до цього кола входить лише позивач міський голова ОСОБА_2 та відповідач міська рада.

Верховний Суд України в ухвалі від 28 лютого 2017 у справі № 21-3829а16 зазначив, що право оскаржити нормативно-правовий акт мають особи, щодо яких його застосовано, а також особи, які є суб`єктом правовідносин, у яких буде застосовано цей акт. Тобто оскаржити такий акт інші особи не можуть. Верховний Суд України також зауважив, що таке ж правило має застосовуватись і до правових актів індивідуальної дії.

При цьому суд роз`яснив, що право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Верховний Суд України в цьому рішенні дійшов висновку, що відсутність у будь-кого, в тому числі і заявника, прав чи обов`язків у зв`язку із виданням оскаржуваного Указу не породжує для останнього і права на захист, тобто права на звернення із адміністративним позовом.

В свою чергу, колегія суддів встановила, що апелянт ОСОБА_1 перебував у складі колективного органу місцевого самоврядування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області та приймав рішення Южноукраїнської міської ради Миколаївської області №1028 від 16.06.2022 року «Про дострокове припинення повноважень Южноукраїнського міського голови ОСОБА_2 ».

В клопотанні про закриття апеляційного провадження Южноукраїнська міська рада зазначає, що депутати окремо від колективного органу місцевого самоврядування, що представляє та від їх імені діє поза межами сесійної зали, не можуть оскаржувати рішення суду, які не були оскаржені самим органом місцевого самоврядування, який наділений представницькими правами.

Досліджуючи зазначене питання судом встановлено, що статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» зазначено, що представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Таким чином, депутат - є складовою частиною колективного органу.

У свою чергу, відповідно до ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради є повноважним і рівноправним членом відповідної ради - представницького органу місцевого самоврядування. Депутат місцевої ради відповідно до цього Закону наділяється всією повнотою прав, для забезпечення його реальної участі у діяльності ради та її органів.

Згідно п.1 ч. 1 ст.18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутат місцевої ради зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради та інших нормативно-правових актів, що визначають порядок діяльності ради та її органів.

Отже, депутат органу місцевого самоврядування, як спеціальний суб`єкт, повноваження якого встановлені Конституцією, Законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, регламенту ради не може самостійно, без наданих йому на те повноважень, виступати від імені цього органу, а у справі, що розглядається, захищати колективне рішення органу місцевого самоврядування у суді, окремо від представницького органу місцевого самоврядування.

Колегія суддів наголошує, що Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» не передбачено права депутата звертатись до суду за захистом прав та інтересів органу місцевого самоврядування (ради) а бо територіальної громади.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 16 серпня 2019 року по справі № 490/8946/17 та в постанові від 29 липня 2022 року по справі № 240/374/19.

В зазначених рішеннях Верховний Суд дійшов до висновків, що депутат ради не наділений правом здійснювати представництво інтересів територіальної громади в судах. Нормами чинного законодавства для депутата становлений особливий спосіб впливу як на прийняття рішень органом місцевого самоврядування, так і на життя мешканців відповідної адміністративно-територіальної одиниці.

З огляду на викладене колегія суддів вважає. що в контексті цієї справи ОСОБА_1 не довів, які його індивідуальні права та інтереси порушені рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року, а статус депутата не надає йому права на звернення до суду, оскільки депутат є складовою частиною колективного органу та не може окремо від представницького органу місцевого самоврядування звертатись до суду.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки депутата Южноукраїнської міської ради Миколаївської області Акуленко О.А. не вирішувалося, а тому апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 у відповідності до приписів п. 3 ч. 1 ст.305 КАС України підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 293, 305, 308, 310, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Зави ОСОБА_2 та Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про закриття апеляційного провадження задовольнити.

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 березня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук