Справа № 320/21558/23
Суддя: Парненко В.С.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2024 року № 320/21558/23

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Парненко В.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

23.06.2023 до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №l68 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану", за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 19 серпня 2022 р. по день подання позову, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат;

- зобов?язати відповідача нарахувати та виплатити позивача додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану" за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 19 серпня 2022 р. по день подання позову, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що має право, починаючи з 19.08.2022, на виплату додаткових щомісячних нагород у зв`язку із його безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебуванням в районах бойових дій, на територіях між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора. Додаткову щомісячну винагороду до 100000 грн позивач отримував не в повному обсязі, без урахування його безпосередньої участі по забезпеченню здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду 04.07.2023 (суддя ОСОБА_2 ) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Рішенням Вищої ради правосуддя від 03.10.2023 за № 949/0/15-23 ОСОБА_2 було звільнено з посади судді Київського окружного адміністративного суду у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 320/21558/23 передано 15.01.2024 на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Парненко В.С.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 прийнято справу до розгляду суддею Парненко В.С.

29.12.2023 представником позивача подані до суду письмові пояснення, в яких зазначено про незгоду з доводами, викладеними у відзиві, та вказано про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з наказом Головного військово-медичного клінічного госпіталю (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України від 01.03.2022 №8-ос солдата запасу ОСОБА_1 , який прибув для подальшого проходження служби в період воєнного стану призначено на посаду штаб-сержанта 3 категорії відділення публічних закупівель Головного військово-медичного клінічного госпіталю (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України.

Відповідно до посвідчення про відрядження №317 від 19.08.2022 військової частини НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України молодшого сержанта ОСОБА_1 відряджено до оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в/ч НОМЕР_2 з 19.08.2022. Підставою визначено бойове розпорядження АДПСУ від 13.08.2022 №140Т.

Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України видано довідку №ОСУВХортиця/8/1276 від 07.10.2022, зокрема, молодшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 19 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року.

Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України видано довідку №ОСУВХортиця/8/2274 від 14.11.2022, зокрема, молодшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року.

Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України видано довідку №ОСУВХортиця/8/2955 від 11.12.2022, зокрема, молодшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 01 листопада по 30 листопада 2022 року.

Військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства оборони України видано довідку №ОСУВХортиця/8/308 від 07.01.2023, зокрема, молодшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

01.04.2023 заступником начальника Головного центру начальником мобільного госпіталю (начальником зведеного медичного загону Державної прикордонної служби України) складено рапорт, яким підтверджено виконання військовослужбовцями Зведеного медичного загону ДПСУ (Мобільного польового госпіталю) бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовим наказом (бойовим розпорядженням) у складі діючого угрупування військ (сил) Сил оборони держави, а саме у складі угрупування сил і засобів Медичних сил «Харків», залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у лютому-березні 2023, зокрема, молодшим сержантом ОСОБА_1 з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023.

Суд вказує, що зазначені довідки Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України та рапорт заступника начальника Головного центру начальника мобільного госпіталю (начальника зведеного медичного загону Державної прикордонної служби України) видані на підставі бойових розпоряджень та журналів бойових дій.

Відповідно до довідки №1756/97 від 11.01.2023 військової частини НОМЕР_3 ІІ Міністерства оборони України молодший сержант ОСОБА_1 , який проходить службу в військовій частині НОМЕР_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії) 31.12.2022.

Представнику позивача надано відповідь «Про надання інформації» №14/2187-23-Вих від 22.05.2023 на адвокатський запит №22-05/23 від 08.05.2023, в якій повідомлено, що сержант ОСОБА_1 бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в період з 19.08.2022 по теперішній час. Документи, які підтверджують його участь у вказаних заходах, не підлягають розповсюдженню, так як містять гриф «Таємно» та «ДСК».

Також у вказаному листі відповідач повідомив заявника, що довідка про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у відповідній формі видається особисто під підпис військовослужбовцю в одному примірнику.

Представнику позивача надано відповідь «Про надання інформації» №14/810-23-Вих від 27.02.2023 на адвокатський запит №38-02/23 від 17.02.2023, в якій повідомлено, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» ОСОБА_1 отримував виплату додаткової винагороди протягом 2022 року та у січні 2023 року в розмірі 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Щодо виплати йому з 19 серпня 2022 року по 31 січня 2023 року збільшеної додаткової винагороди за участь у бойових діях та заходах - порядок та умови, за яких військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюються виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, визначені наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168», наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168».

Вказаними наказами встановлено єдиний вичерпний механізм нарахування та виплат військовослужбовцям Держприкордонслужби, додаткової винагороди з урахуванням місця їх служби та районів ведення бойових дій. Наказами визначено, що безпосереднє нарахування додаткової винагороди, зокрема й збільшеної до 100000 гривень, здійснюється органами Держприкордонслужби за умови участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, та за наявності документів, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах. Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди у випадках, не передбачених у наказах чи в порушення визначених порядку та умов виплат, забороняється.

Позивач вважає, що Головним військово-медичним клінічним госпіталем (Центрального клінічного госпіталю) Державної прикордонної служби України порушено його права та охоронювані законом інтереси, адже додаткової винагороди у зв`язку із його безпосередньою участю у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії та перебуванням в районах бойових дій, на територіях між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у збільшеному розмірі виплачено йому не було, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XІІ), законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №58/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався та триває на даний час.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої, в редакції Постанови КМУ від 07.07.2022 №793, яка застосовується з 24.02.2022, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168» пункт 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 викладено в такій редакції:

« 1. Установити, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством внутрішніх справ, але не більше ніж до 50000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань.».

Пункт 1 в редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023 - у частині виплати додаткової винагороди застосовується з 1 червня 2023 року.

Аналізуючи вказані положення Постанови №168, суд вказує, що до 01.06.2023 військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

У той же час, у редакції Постанови КМ № 836 від 09.08.2023, яка підлягає застосуванню, починаючи з 01.06.2023, пункт 1 Постанови №168 передбачає, що військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Між тим, відповідно до пункту 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ та від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №392-АГ).

Так, згідно пункту 1 Наказу №392-АГ військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до пункту 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ передбачено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно з пунктом 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу №392-АГ).

При цьому, згідно з пунктом 2 Наказу №392-АГ, заходами, передбаченими абзацом другим пункту 1 цього наказу, визначається виконання у відповідні дні військовослужбовцем:

1) бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

2) бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

3) польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

4) бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

5) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Дане правове регулювання спірних правовідносин діяло у період з 01.08.2022 по 30.11.2022.

У той же час, починаючи з 01.12.2022 до 31.01.2023 до спірних правовідносин застосовувався наказ Адміністрації Держприкордонслужби України №628/0/081-22АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови КМУ від 28 лютого 2022 року №168» (далі Наказ №628-АГ), згідно з пунктом 1 якого військовослужбовцям, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення, органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби.

Абзацом другим цього пункту передбачено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Водночас, пунктом 2 згаданого наказу передбачено, що до безпосередньої участі у бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення бойових дій:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом Держприкордонслужби (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі штабу відповідного органу військового управління Збройних Сил України, угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил), та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які згідно з бойовим розпорядженням виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угрупувань військ, інших складових сил оборони, та за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються, нанесення вогневого ураження на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього вогневого контакту з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

- бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

- бойових завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

- польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

- бойових (спеціальних) завдань екіпажами кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також при виконанні бойових завдань щодо пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів.

Відповідно до пункту 3 наказу № 628-АГ від 09.12.2022, документами що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

- рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

Надалі, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252, затверджено Порядок та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі Порядок №36), який визначає порядок та механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України (далі - військовослужбовці) додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Згідно із пунктом 2 Порядку №36 на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

В розрізі положень пункту 3 Порядку №36 до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

За правилами пункту 4 Порядку №36 документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Аналізуючи наведені положення законодавства, яке діяло у спірний період, суд констатує, що документами, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

При цьому, право військовослужбовців Держприкордонслужби на отримання збільшеної до 100000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168, не є безумовним, а виникає за таких підстав:

- у період з 01.08.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.01.2023 - безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів;

- у період з 01.02.2023 по дату звернення позивача до суду безпосередньої участі військовослужбовців (у тому числі військовослужбовцям строкової служби) у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

При цьому, формуючи такі висновки, суд враховує висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 21.12.2023 по справі №200/193/23, а саме пункти 43-46: «Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100 000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, відповідаючи на поставлені перед судом касаційної інстанції питання (пункти 2 і 3 аргументів касаційної скарги), Верховний Суд дійшов висновку про те, що застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.»

В матеріалах справи наявні такі документи, а саме:

1) Довідка № ОСУВ Хортиця/8/1276 від 07.10.2022, у якій позивач у списку зазначений під № п/п 27, а саме: про те, що він, молодший сержант ОСОБА_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 19 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року.

Підстава: 1) бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командувача оперативно- стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1051/дск, від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 04.09.2022 № БР-ОСУВ/11/25/дск/п, від 05.09.2022 № БР-ОСУВ/11/38/дск/п, розпорядження командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 16 серпня по 31 серпня 2022 року та з 01 вересня по 30 вересня 2022 року;

2) Довідка № ОСУВ Хортиця/8/2274 від 14.11.2022, у якій позивач у списку зазначений під № п/п НОМЕР_4 , а саме: про те, що він, молодший сержант ОСОБА_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року.

Підстава: бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від11.08.2022 №5279, бойове розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 №140Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.08.2022 №67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 06.10.2022 №БР-ОСУВ/11/435/дск/п, від 12.10.2022 №БР-ОСУВ/11/511/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.08.2022 №116/2/245Т, від 23.08.2022№Р-ОСУВ/11/1052/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. №202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 1 жовтня по 31 жовтня 2022 року;

3) Довідка № ОСУВ Хортиця/8/2955 від 11.12.2022, у якій позивач у списку зазначений під № п/п 40, а саме: про те, що він, молодший сержант ОСОБА_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 листопада по 30 листопада 2022 року.

Підстава: 1) бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, від 22.11.2022 №206Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 № БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 17.10.2022 №БР-ОСУВ/11/561/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск/п, від 19.11.2022 № БР-ОСУВ/11/893/дск/п, від 27.11.2022 № БР-ОСУВ/11/970/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 № 232-АГ, від 23.11.2022 № 321-АГ, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, утому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01 листопада по 30 листопада 2022 року;

4) Довідка № ОСУВ Хортиця/8/308 від 07.01.2023, у якій позивач у списку зазначений під № п/п НОМЕР_5 , а саме: про те, що він, молодший сержант ОСОБА_1 , приймав безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) в період з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

Підстава: 1) бойове розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.08.2022 № 5729, бойові розпорядження Голови Державної прикордонної служби України від 13.08.2022 № 140Т, від 22.11.2022 № 206Т, від 01.12.2022 № 214Т, наказ командувача оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.08.2022 № 67/дск, бойові розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 25.08.2022 №БР-ОСУВ/11/1101/дск, від 07.10.2022 №БР-ОСУВ/11/442/дск/п, від 15.11.2022 №БР-ОСУВ/11/858/дск/п, від 27.11.2022 №БР-ОСУВ/11/970/дск/п, від 01.12.2022 №БР- ОСУВ/11/1008/дск/п, від 02.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1021дск/п, від 11.12.2022 №БР-ОСУВ/11/1116/дск/п, розпорядження командування оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 15.08.2022 №116/2/245т, від 23.08.2022 № Р-ОСУВ/11/1052/дск, накази командира військової частини НОМЕР_1 ДПСУ від 15.08.2022 № 232-АГ, від 23.11.2022 № 321-АГ, від 02.12.2022 № 3-АГ/дск, журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю інв. № 202дск, рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01 грудня по 30 грудня 2022 року.

Суд при наданні оцінки вказаним доказам, як підставам для формування висновку про наявність у позивача права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., звертає увагу на те, що як Наказом №392-АН так і Наказом №628-АГ регламентовано, що бойові (спеціальні) завдання мають виконуватися на лінії бойового зіткнення, а виконання бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення має бути поєднане із вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

При цьому, у спірний період участь військовослужбовців у бойових діях або забезпечення здійснення ним заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, як підстави для отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн., має здійснюватися перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Суд відмічає, що у довідках № ОСУВ Хортиця/8/1276 від 07.10.2022, № ОСУВ Хортиця/8/2274 від 14.11.2022, № ОСУВ Хортиця/8/2955 від 11.12.2022, № ОСУВ Хортиця/8/308 від 07.01.2023 міститься посилання, серед іншого на рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями, у тому числі позивачем, бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 16.08.2022 по 31.08.2022 та з 01.09.2022 по 30.09.2022; рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01.10.2022 по 31.10.2023; рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, утому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період 01.11.2022 по 30.11.2022; рапорт командира Зведеного медичного загону (Мобільного польового госпіталю) Державної прикордонної служби України, погоджений начальником медичної служби об`єднаного командного пункту оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про безпосередню участь у бойових діях та виконання військовослужбовцями бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу) в період з 01.12.2022 по 30.12.2022.

Аналіз вказаного дає суду підстави дійти до висновку, що позивач у період з 19 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня по 30 грудня 2022 року, брав безпосередню участь у бойових діях та виконував бойові (спеціальні) завдання із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами (підрозділами, у тому числі зведеними) оперативно-стратегічного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » першого ешелону оборони (наступу).

Суд відмічає, що відповідач, стверджуючи про зворотне, не надає жодних належних та достатніх доказів на спростування наведеного вище.

01.04.2023 заступником начальника Головного центру начальником мобільного госпіталю (начальником зведеного медичного загону Державної прикордонної служби України) складено рапорт, яким підтверджено виконання військовослужбовцями Зведеного медичного загону ДПСУ (Мобільного польового госпіталю) бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовим наказом (бойовим розпорядженням) у складі діючого угрупування військ (сил) Сил оборони держави, а саме у складі угрупування сил і засобів Медичних сил «Харків», залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у лютому-березні 2023, зокрема, молодшим сержантом ОСОБА_1 з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023.

Підставою визначено: бойове розпорядження Голови ДПСУ від 13.08.2022 №140Т; бойове розпорядження Командувача угрупування Медичних Сил ЗСУ від 16.02.2023 №262/БРдск; бойове розпорядження командира угрупування сил і засобів Медичних сил «Харків» від 24.02.2023 №508/1/ОКП/дск; бойовий наказ командира угрупування сил і засобів медичних сил «Харків» від 14.03.2023 №5Т; Журнал бойових дій Мобільного польового госпіталю від 15.08.2022 інв.№202 дск.

Отже, позивач у період з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023 брав безпосередню участь у бойових діях та виконував бойові (спеціальні) завдання із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами у складі діючого угрупування військ (сил) Сил оборони держави, а саме у складі угрупування сил і засобів Медичних сил «Харків».

Також, суд вказує, що жодних заперечень в частині не отримання вище вказаних довідок Головним центром до суду не надано.

Враховуючи викладене, суд вважає підтвердженими належними та достатніми доказами наявність у ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в бойових діях та виконання ним бойових (спеціальних) завдань із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення за період з 19 серпня по 31 серпня 2022 року, з 01 вересня по 30 вересня 2022 року, з 01 жовтня по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня по 30 грудня 2022 року, з 26 лютого 2023 року по 28 лютого 2023, з 01 березня 2023 року по 31 березня 2023 року.

Інші періоди проходження служби позивачем не підтверджують залучення позивача до безпосередньої участі у бойових діях та бойових (спеціальних) завдання із медичного забезпечення в районі ведення бойових дій на лінії бойового зіткнення в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовими частинами, відтак за цей період додаткова винагорода з розрахунку 100 000 грн не підлягає нарахуванню.

Отже, резюмуючи викладене, детально проаналізувавши наявні документи в матеріалах справи, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення адміністративного позову, а саме визнання протиправною бездіяльності Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період починаючи з 19.08.2022 по 30.12.2022, з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, з розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат та зобов`язати відповідача вчинити такі дії.

В іншій частині позовні вимоги, за висновком суду, є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

У зв`язку зі звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

В позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 8000 грн.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

До матеріалів справи позивачем додано:

- розмір гонорару та строки його виплати від 01.02.2023;

- акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 21.06.2023.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права

Верховним Судом в постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Суд зазначає, що здійснені адвокатом дії, визначені в рахунках на оплату, мали бути здійснені адвокатом фактично, та дійсність їх вчинення має бути підтверджена в матеріалах справи.

Згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 24.04.2018 по справі №814/1258/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням, зокрема, розрахунків (калькуляції) вартості правової допомоги, а не лише з визначенням загальної вартості наданої допомоги.

Такий розрахунок може бути відображений у звіті про виконану роботу, розрахунку чи акті здачі-приймання робіт із конкретизацією кожної вчиненої процесуальної дії.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із актом приймання-передачі наданих послуг №1 від 21.06.2023 до договору про надання правової допомоги від 01.02.2023 позивачем сплачено адвокату гонорар в розмірі 8000,00 грн., який включає в себе надання останнім таких послуг: усна консультація із вивченням документів та їх правовим аналізом (1 год) 500,00 грн.; вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів (1 год) 500,00 грн.; підготовка та подача адвокатського запиту вих. №38-02/23 від 17.02.2023 (2 год) 1000,00 грн.; підготовка та подача адвокатського запиту вих. №18-05/23 від 08.05.2023 (2 год) 1000,00 грн.; підготовка позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду (10 год) 5000,00 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 4);

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6);

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Розглянувши подані позивачем документи, судом встановлено, що вони в сукупності не містять обґрунтованої та об`єктивної суми витрат на правову допомогу, які були вчинені адвокатом, як такі, що неминуче мали бути вчинені адвокатом для відновлення прав клієнта, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що відшкодуванню судом підлягають послуги лише безпосередньо пов`язані з розглядом адміністративної справи.

Суд вказує, що не підлягає задоволенню судом сума відшкодування таких послуг як:

- усна консультація із вивченням документів та їх правовим аналізом (1 год) 500,00 грн;

- вивчення останніх рішень/судової практики з аналогічних спорів (1 год) 500,00 грн.;

- підготовка та подача адвокатського запиту вих. №38-02/23 від 17.02.2023 (2 год) 1000,00 грн.;

- підготовка та подача адвокатського запиту вих. №18-05/23 від 08.05.2023 (2 год) 1000,00 грн.

Вказані послуги надані адвокатом в межах власної оплатної діяльності, жодним чином не пов`язані з розглядом справи адміністративним судом. Також, вказані послуги є за своєю суттю підвищенням професіонального рівня адвоката, оскільки стосуються не надання правової допомоги, а вивчення адвокатом нормативно-правових актів для можливості роботи з документами у відповідній сфері. Подання адвокатських запитів є передумовою для звернення до суду, а не заходами, вчиненими під час розгляду справи судом.

Суд роз`яснює, що розподіл витрат на правову допомогу має своєю метою відшкодування стороні коштів, витрачених на звернення до адвоката з метою захисту та відновлення порушених прав.

Стосовно вимоги підготовка позовної заяви до Київського окружного адміністративного суду (10 год) 5000,00 грн, суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Такі самі критерії використовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, суд виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії (Bottazzi v. Italy), №34884/97).

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд враховує, що адміністративна справа №320/21558/23 в силу статті 12 КАС України є справою незначної складності, що зумовило її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Таким чином, суд вважає, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду справи №320/21558/23 не є належним чином обґрунтованою та завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.

З огляду на те, що предметом розглядуваного спору, є справа незначної складності, обсяг наданих послуг адвокатом, виходячи з критерію розумності, пропорційності, співмірності розподілу витрат на професійну правничу допомогу та те, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві, суд вважає, що розмір вказаних витрат має бути зменшений до 3000,00 гривень за підготовку позовної заяви до суду та письмових пояснень.

Судом встановлено, що визначені адвокатом дії в акті про надання послуг є частково доведеними та підлягають частковому задоволенню судом у загальному розмірі на суму 3000 грн.

Вказана сума у розмірі 3000 грн. є співмірною з вчиненими адвокатом діями та наданими послугами у вказаній справі.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) (вул. Ягідна, 58, м. Київ, 03083, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №l68 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період 19.08.2022 по 30.12.2022, з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, в розрахунку до 100000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Зобов?язати Головний військово-медичний клінічний центр (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» за прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період 19.08.2022 по 30.12.2022, з 26.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, в розрахунку до 100000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного військово-медичного клінічного центру (Центральний клінічний госпіталь) Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Парненко В.С.