Справа № 464/343/24
Суддя: Борняк Р. О.
Дата ухвалення: 2024-03-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/343/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" березня 2024 р. м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого: судді Борняк Р.О.,

при секретарі: Вовк О.С.,

за участю позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06.01.2024 року постановою старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що він 06 січня 2024 року біля 10.55 годин в місті Львові на вулиці Г. Хоткевича, 16, рухаючись на автомобілі марки «VOLKSWAGEN Golf», н.з. НОМЕР_1 при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту у відповідному напрямку, а саме праворуч, чим порушив п.9.2.б ПДР. Вважає, шо ие порушував жодних Правил дорожнього руху, а постанова є протиправною і винесеною з порушенням норм процесуального та адміністративного права та підлягає скасуванню, оскільки старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не надав будь-яких доказів, які б свідчили про порушення ним правил дорожнього руху. Крім того зазначив, що добровільна сплата ним штрафу не є визнанням факту вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідач Департамент патрульної поліції подав відзив, згідно якого у задоволенні позову просив відмовити, звертає увагу на те що, Позивач у позовній заяві зазначає: «...що поліцейський відмовився надати будь-які докази, які б свідчили про порушення мною правил дорожнього руху». Однак, згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень. Зупинивши транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF номерний знак НОМЕР_1 , працівник поліції представився, пояснив причину зупинки та відразу повідомив Позивача, що факт порушення правил дорожнього руху, як і факт їхньої розмови фіксується на нагрудний відеореєстратор, який закріплений на форменому одязі поліцейського. Інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення Постанови. В ході спілкування з Позивачем, поліцейськими Управління були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме неприродна блідість та поведінка, що не відповідає обстановці. Відповідно Позивачу було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку. Від запропонованого огляду на стан наркотичного сп`яніння Позивач відмовився. Підтверджуємо зазначене наявними доказами у вигляді відеозаписів із нагрудних камер Інспекторів Управління. Як висновок, на Позивача складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії БАД №072478 за ч. 2 ст.122 КУпАП. Відтак, вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення складена у відповідності до вимог ст.283 КУпАП із відображенням усіх необхідних відомостей, а також форми та бланку, визначених Інструкцією №1395 від 07 листопада 2015 року.

Позивач подав пояснення на відзив, згідно якого вважає, що не вчиняв адміністративного правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП, підтримує повністю доводи щодо неправомірності зазначеної постанови, які викладені у його позовній заяві. 06.01.2024 року біля 11 год. на вул. Хоткевича у м.Львові він керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF, номерний знак НОМЕР_1 , заїжджаючи на прибудинкову територію будинку № 16, розташованому на цій вулиці, повертаючи праворуч, він увімкнув світловий покажчик повороту у відповідному напрямку та зупинився біля будинку, так як у ньому проживає моя сестра, до якої він приїхав. Одразу ж за його автомобілем припаркувався автомобіль патрульної поліції, з якого вийшло двоє поліцейських, які попросили пред`явити документи на право керування цим транспортним засобом. Він надав їм ці документи, після чого один з патрульних почав звинувачувати його в тому, що при зміні руху він не увімкнув світлового покажчика повороту. Він не погоджувався з таким обвинуваченням, оскільки при зміні напрямку руху увімкнув сигнал правого світлового покажчика повороту. Один з патрульних перевіряв надані документи на право керування, а інший повідомив, що він бачив, що світловий покажчик правого повороту засвітися лише один раз. Він повідомив, що покажчик автоматично вимикається, коли рулеве колесо повертається у середнє положення. Патрульний підтвердив, що він бачив, як сигнал повороту блимнув чомусь лише один раз. Він неодноразово просив поліцейських пред`явити докази вчинення правопорушення, у якому його було звинувачено, а саме надати для ознайомлення відеозапис, який би спростував моє пояснення чи твердження поліцейського. Старший лейтенант поліції ОСОБА_2 при розгляді справи та винесенні постанови не пред`явив жодних допустимих доказів, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. На його неодноразову вимогу надати для ознайомлення відеозаписи з нагрудних камер поліцейських чи з автомобільного реєстратора, який був наявний у патрульному автомобілі, на яких було нібито зафіксовано порушення ним правил дорожнього руху, інспектор не відреагував.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності

Відповідач Департамент патрульної поліції в судове засідання не з`явився, при наданні відзиву надав клопотання про розгляд справи у його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши всі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно постанови серії БАД №072478 від 06.01.2024 року, встановлено, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що останній 06 січня 2024 року біля 10.55 годин в місті Львові на вулиці Г. Хоткевича, 16, рухаючись на автомобілі марки «VOLKSWAGEN Golf», н.з. НОМЕР_1 при повороті праворуч не увімкнув світловий покажчик повороту у відповідному напрямку, а саме праворуч, чим порушив п.9.2.б ПДР.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (стаття 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 1,2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.2.4 ПДР на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил та пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1

Згідно п.2.1.а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно відеозапису, наданого відповідачем з нагрудної камери поліцейського встановлено, що поліцейський зупинивши транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF номерний знак НОМЕР_1 , представився, пояснив причину зупинки, а саме, що при повороті праворуч ОСОБА_1 не увімкнув поворот, ОСОБА_1 не погоджувався, оскільки вважав, що він припаркувався у житлову зону, проте на відео видно факт зміни напрямку руху .

Згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Розділом 9 Правил дорожнього руху України визначено, що попереджувальними сигналами є, зокрема сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою.

Відповідно до п. 9.2.6 ПДР України водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. При цьому сигнали покажчика повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо), наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру.

Відповідно до пункту правил 1.10 ПДР України, терміни що наведені у цих правилах, мають таке значення, а саме: маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», використовується як джерело права, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Оскільки, при оцінці постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, суд не найшов порушення при її складанні, на основі наведеного суд відмовляє у задоволенні позову.

На підставі вище зазначеного, керуючись ст.ст. 73, 75, 76, 259, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до інспектора взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у відповідності до ч.4 ст.286 КАС України може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 18.03.2024 року.

Суддя Р. О. Борняк