Справа № 160/1482/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рокуСправа №160/1482/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.01.2024р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Дніпропетровського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки та просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення (вих. №7/26349/6. від 20.12.2023) в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 01.01.2023р. в порівнянні з довідкою від 19.04.2021 №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 05.03.2019р. на підставі роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, доведених листом від 29.12.2021 за №243/1049. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0,00% та премії з 35% до 10%;

- зобов`язати відповідача у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, на підставі положень Постанови № 704 та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023р. для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 01.01.2023 яка містить: основні види грошового забезпечення, такі як посадовий оклад і оклад за військовим званням, визначені шляхом множення тарифних коефіцієнтів, відповідних посаді та військовому званню, на прожитковий мінімум для працездатного населення станом на 01.01.2023 та надбавку за вислугу років у розмірі 35%; додаткові види грошового забезпечення, перелік яких та їх відсотковий розмір, визначені на підставі відомостей довідки від 19.04.2021 № ФД 114090, що надана ДОТЦК та СП позивачеві за нормами, чинними на 05.03.2019 (надбавку за особливості проходження служби у розмірі не менш - 65%, премію у розмірі не менш - 60%), з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатного населення, встановленого законом, на 01.01.2023р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року у справі №160/14425/23 відповідач видав позивачеві довідку від 25.09.2023 року №ФД114090 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023р., в яких надбавка за особливості проходження служби визначена у розмірі 0% (замість 65%), а премія - в розмірі 10% (замість 60%). Позивач не погоджується з такими діями відповідача, вважає, що такі дії суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2023р., відповідач протиправно посилається на роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України №243/1049 від 29.12.2021р.

Ухвалою суду від 22.01.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та зобов`язано відповідача надати відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України та виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.16).

Відповідач на виконання вимог ухвали суду від 22.01.2024р. відзиву на позов у встановлений ухвалою строк суду не надав, ухвалу від 22.01.2024р. про відкриття провадження у справі та позов з додатками відповідач отримав 23.01.2024р. та 16.01.2024р. відповідно в свій електронний кабінет, а також і отримав копію позову з додатками нарочно 26.02.2024р. згідно до вимог ст.ст. 18, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому останній вважається повідомленим належним чином з урахуванням наведених норм Кодексу адміністративного судочинства України, що підтверджується довідками про доставку електронного листа та розпискою представника відповідача, наявними в матеріалах справи (а.с.18-20).

У відповідності до положень ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За викладеного, рішення у цій справі приймається судом 19.02.2024р. у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

ОСОБА_1 отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 23.03.2016р., наявною в матеріалах справи (а.с.8).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року у справі №160/14425/23 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково та, зокрема, зобов`язано Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. ОСОБА_1 , у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року N 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з розрахунком посадового окладу і окладу за військове (спеціальне) звання, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023р., на відповідні тарифні коефіцієнти згідно з додатками 1,12,13,14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри всіх щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023р. (а.с.21-24).

На виконання наведеного рішення суду, Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено та направлено позивачеві та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідку №ФД114090 від 25.09.2023р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023р. за посадою, яку він займав на день звільнення зі служби (офіцер відділення по роботі з особовим складом управління бригади), в яких надбавка за особливості проходження служби визначена в розмірі 0 %, а премія в розмірі 10% (а.с.9-зворот, 10).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з діями відповідача щодо зменшення (вих. №7/26349/6. від 20.12.2023) в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 01.01.2023р. в порівнянні з довідкою від 19.04.2021 №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 05.03.2019р. на підставі роз`яснень Департаменту фінансів Міністерства оборони України, доведених листом від 29.12.2021 за №243/1049. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0,00% та премії з 35% до 10%, у зв`язку з чим позивач просить відновити його права шляхом визнання таких дій відповідача протиправними та зобов`язання відповідача у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, на підставі положень Постанови № 704 та прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023р. для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача за нормами, чинними на 01.01.2023 яка містить: основні види грошового забезпечення, такі як посадовий оклад і оклад за військовим званням, визначені шляхом множення тарифних коефіцієнтів, відповідних посаді та військовому званню, на прожитковий мінімум для працездатного населення станом на 01.01.2023 та надбавку за вислугу років у розмірі 35%; додаткові види грошового забезпечення, перелік яких та їх відсотковий розмір, визначені на підставі відомостей довідки від 19.04.2021 № ФД 114090, що надана ДОТЦК та СП позивачеві за нормами, чинними на 05.03.2019 (надбавку за особливості проходження служби у розмірі не менш - 65%, премію у розмірі не менш - 60%), з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатного населення, встановленого законом, на 01.01.2023р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю, виходячи з наступного.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон №2262).

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч. 3 статті 52 Закону №2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

За змістом ч. 4 статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 №2011-XII (далі - Закон №2011) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №704), якою збільшив розмір грошового забезпечення військовослужбовців. Відповідно до п. 10 Постанови №704 вона набирає чинності з 01 березня 2018.

Пунктом 2 Постанови №704 встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Відповідно до пунктів 5, 6 Постанови №704 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання:

1) установлювати: надбавку за особливості проходження служби військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) та особам рядового і начальницького складу в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років. Порядок та умови виплати такої надбавки визначати керівникам державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою;

2) здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш, як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 №260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі по тексту - Порядок №260). Порядок №260 визначає механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам. Дія цього Порядку (крім розділів II, V, VI, IX, XII, XVI-XXIV) поширюється на військовослужбовців, умови виплати грошового забезпечення для яких встановлено іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п. 2 Порядку №260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди; допомоги.

Відповідно до п. 3 Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно з п. 4 Порядку №260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.

Абзацом 6 п. 7 Порядку №260 передбачено, що у разі виникнення спірних питань щодо нарахування грошового забезпечення виплата здійснюється у безспірному розмірі до вирішення питань у встановленому чинним законодавством порядку.

Розділом VІ Порядку №260 передбачено виплату надбавки за особливості проходження служби. Положеннями зазначеного розділу Порядку №260 встановлено, що військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) щомісячно виплачується надбавка за особливості проходження служби в розмірах до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків. Виходячи з наявного фонду грошового забезпечення на відповідний рік надбавка за особливості проходження служби окремим категоріям військовослужбовців збільшується на відповідний коефіцієнт згідно з Переліком окремих категорій військовослужбовців, яким збільшується розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби відповідно до мінімального розміру залежно від складності та важливості виконуваних обов`язків (додаток), або може встановлюватись за окремим рішенням Міністра оборони України у фіксованому розмірі до 100 відсотків посадового окладу, окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років. Розмір щомісячної надбавки за особливості проходження служби розраховується від мінімального розміру цієї надбавки, який встановлюється Міністром оборони України, у відсотках для осіб офіцерського складу та окремо для осіб рядового, сержантського та старшинського складу виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Як встановлено судом з матеріалів справи, 19.04.2021р. Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки була видана довідка №ФД114090 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 05.03.2019р., за якою розмір надбавки за особливості проходження служби становить - 65%, а премії - 60% (а.с.9).

Разом з тим, на виконання рішення суду від 04.09.2023р. у справі №160/14425/23, Дніпропетровським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складено та направлено позивачеві та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області довідка №ФД114090 від 25.09.2023р. про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023р., при оформленні якої відповідач встановив надбавку за особливості проходження служби у розмірі 0% та премію у розмірі 10% (а.с.9-зворот, 10).

Поряд з цим, встановлення надбавки за особливості проходження служби та премії у таких значно знижених розмірах, не відповідає положенням постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 №704.

Суд зазначає, що перерахунок основних видів грошового забезпечення виходячи з іншого розміру прожиткового мінімуму не впливає на відсоткове значення одного із додаткових видів грошового забезпечення, а також премії.

Відповідно до пункту 8 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 №671, Міноборони в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України видає накази, організовує і контролює їх виконання. З питань забезпечення організаційних заходів в апараті Міноборони Міністр видає директиви, а з питань реформування та розвитку Збройних Сил та Держспецтрансслужби, їх бойової і мобілізаційної готовності, готовності Держспецтрансслужби до виконання завдань за призначенням, оперативної та бойової підготовки, підготовки особового складу Держспецтрансслужби, здійснення організаційних заходів та інспектування - спільні з Головнокомандувачем Збройних Сил та Головою Адміністрації Держспецтрансслужби накази і директиви.

Тобто, з метою реалізації наданих повноважень Міністр оборони України та очолюване ним міністерство видає накази та директиви.

При цьому, листи-роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України не мають статусу наказів чи директив, тому не встановлюють правил поведінки, тобто не можуть вважатись ані нормативними, ані розпорядчими актами керівника, яким визначається сталий розмір надбавки чи премії.

Відтак, відповідачем належними та допустимими доказами не підтверджено наявності правових підстав для видачі позивачеві оновленої довідки станом на 01.01.2023р. із визначенням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 0% та премії в розмірі 10%.

Разом з тим, окремим дорученням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року № 2683/з було встановлено: з 01.01.2023 надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі 65 % від посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та встановлено премію в залежності від тарифного розрядку в мінімальному розмірі від 100% посадового окладу з 01.01.2023 року (а.с.25-34).

Тобто, в 2023 році розмір надбавок фактично залишився такий самий, як і в 2019 році, а мінімальний розмір премії збільшився, відповідно, у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0 та з 60% розміру премії до 10%.

За викладеного, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо зменшення в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0% та премії з 60% до 10%, є протиправними.

У відповідності до ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду ані відзиву на позов, ані жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність дії відповідача щодо зменшення в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0% та премії з 60% до 10%, з урахуванням вищенаведених норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини та обставин справи, встановлених судом.

При цьому, щодо дискреційних повноважень відповідача в питанні визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, суд виходить з наступного.

Так, на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Стосовно дискреційних повноважень, суд, за наслідками аналізу вказаних положень, зазначає, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом таких повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

У такому випадку дійсно суд, за загальним правилом, не завжди може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки, як правило, який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Натомість, у цій справі, відповідач вже реалізував власний адміністративний розсуд при визначенні розмірів складових грошового забезпечення в оновленій довідці від 25.09.2023р. №114090, зазначення в якій менших розмірів спірних надбавки та премії визнано судом протиправним.

Отже, в даному випадку, повноваження відповідача у спірних правовідносинах не є дискреційними.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність дії відповідача щодо зменшення в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0% та премії з 60% до 10%, суд приходить до висновку, що відповідач, зменшивши в оновленій довідці спірні розміри наведених надбавки та премії, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, судом встановлено, що, зменшивши в оновленій довідці спірні розміри наведених надбавки та премії, відповідач порушив права та інтереси позивача на належне пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0% та премії з 60% до 10%, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача у наведеній частині підлягають задоволенню, з урахуванням повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і підлягають задоволенню похідні позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, на підставі положень Постанови № 704 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військове звання і вислугу років та премії у розмірі не менше 60% посадового окладу, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатного населення, встановленого законом на 01.01.2023р. для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, оскільки судом встановлено протиправність дій відповідача щодо зазначення менших розмірів спірних надбавки та премії, з урахуванням інформації, доведеної окремим дорученням Міністра оборони України від 01 лютого 2023 року №2683/з та складових грошового забезпечення, які були визначені відповідачем у попередній довідці від 19.04.2021р. №ФД114090 про розмір грошового забезпечення позивача (а.с.9), та належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.ст. 9, 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі Чуйкіна проти України констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача за нормами чинними на 01.01.2023р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, на підставі положень Постанови № 704 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військове звання і вислугу років та премії у розмірі не менше 60% посадового окладу, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатного населення, встановленого законом на 01.01.2023р. для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

При прийнятті даного рішення, суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява №65518/01 від06.09.2005; п.89), "Проніна проти України" (заява №63566/00 від18.07.2006; п.23) та "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04 від10. 02.2010; п.58), яка полягає у тому, що принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) 09.12.1994, п.29).

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд не вбачає підстав для їх розподілу у порядку, встановленому ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували понесення ним будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за п.13 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центу комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо зменшення в довідці від 25.09.2023 за №ФД114090 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами чинними на 01.01.2023р. розміру надбавки за особливості проходження служби з 65% до 0% та премії з 60% до 10%.

Зобов`язати Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (49006, м. Дніпро, вул. Степана Бандери, 16; ) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за нормами чинними на 01.01.2023р. у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ, на підставі положень Постанови № 704 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби в розмірі 65 % посадового окладу, окладу за військове звання і вислугу років та премії у розмірі не менше 60% посадового окладу, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатного населення, встановленого законом на 01.01.2023р. для проведення з 01.02.2023 перерахунку основного розміру пенсії.

Розподіл судових витрат не здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва