Справа № 240/24482/23
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24482/23

Головуючий у 1-й інстанції: Семенюк Микола Миколайович

Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.

18 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дії відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки з 01.04.2019.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274.

Зобов`язано Головне Управління Пенсійного Фонду України в м. Києві провести ОСОБА_1 з 01.06.2022 на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 перерахунок і виплати пенсії, з урахуванням проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням в частині відмовлених позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

Позивач просить скасувати рішення суду в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 311 КАС України, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, судова колегія дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

Позивач, 05.06.2023 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019 на підставі довідки КМТЦКСП від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274, однак перерахунок пенсії позивачу відповідачем на підставі вказаної довідки зроблений не був.

В довідці КМТЦКСП від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 зазначений розмір грошового забезпечення позивача з 5 березня 2019 року відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 № 704 за посадою, яку він займав на день звільнення зі служби.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Приймаючи оскаржуване рішення, судом першої інстанції враховано висновки, викладені в рішенні Верховного Суду від 17.12.2 019 у справі № 160/8324/19, в якому зазначено, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.

Так, відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Таким чином, з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати ОСОБА_1 має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ."

Згідно з частиною першої статті 63 Розділу VIII Порядок перерахунку пенсій Закону №2262-ХІІ, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону (ч.2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ).

При настанні обставин, які тягнуть за собою зміну розміру пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та їх сім`ям, перерахунок цих пенсій провадиться відповідно до строків, встановлених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (ч.1 ст. 51 Закону №2262-ХІІ).

Згідно абз.2 ч.4 ст. 45 Закону України № 1058-IV"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", перерахунок призначеної пенсії проводиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивач 05.06.2023 подав відповідачу додаткові документи для перерахунку пенсії відповідно до частин 1, 2 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач повинен був перерахувати позивачу пенсію на підстави цих документів не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не здійснивши такого перерахунку вчинив протиправно, а тому для захисту прав і інтересів позивача відповідача належить зобов`язати здійснити, враховуючи приписи абз.2 ч.4 ст. 45 Закону № 1058-IV, з 01.06.2022 на підставі довідки КМТЦКСП від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 перерахунок і виплату позивачу пенсії, з урахуванням проведених виплат, відмовивши в задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2019.

Разом з тим, відмовляючи позивачу у вимозі щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2019, суд першої інстанції дійшов висновку, що положення частини 3 статті 51 Закон № 2262-ХІІ не підлягають застосуванню до правовідносин, з приводу яких виник спір у цій справі, через те, що приписи цих норми законодавства регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, але не виплачених з вини ПФУ."

Суд вказав, що позивач в своєму позові просить визнати дії відповідача протиправними та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з 01 квітня 2019 року, однак, звернувся він до суду з даним позовом лише 21 серпня 2023 року. Водночас, враховуючи, що пенсія є періодичною виплатою, яка виплачується щомісяця, то про порушення свого права, про бездіяльність відповідачів щодо не вчинення оскаржуваних дій, необхідних для перерахунку пенсії, позивач мав дізнатись, не отримуючи пенсію у перерахованому розмірі.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції в даному випадку, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Водночас, до моменту отримання належної довідки із визначенням грошового забезпечення у відповідності до наведених законодавчих вимог у пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Як свідчить зміст позовної заяви, така обґрунтована протиправністю дій відповідача щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії з врахуванням довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки з 01.04.2019.

Приписами частини 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" встановлено, що перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Таким чином, предмет спору стосується перерахунку пенсії позивача, що відповідно до ст. 51 Закону № 2262-ХІІ не передбачає обмеження строку звернення до суду.

Відповідно до приписів пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13 лютого 2008 року уповноважений на видачу довідок орган незалежно від волі позивача має обов`язок надіслати до Управління довідку про перерахунок пенсії у разі збільшення грошового забезпечення військовослужбовців.

Із системного аналізу зазначених норм слід констатувати, що у разі зміни хоча б одного з видів грошового забезпечення (в даному випадку наявна зміна посадового окладу і окладу за військове звання у зв`язку зі збільшенням розміру прожиткового мінімуму на календарний рік) перерахунок пенсії непроведений з вини державного органу, який видає довідки (в даному випадку Вінницького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки), провадиться з дати виникнення права на такий перерахунок та без обмеження строком.

Відтак, наведене вказує на непоширення строку звернення до суду щодо вимоги про зобов`язання виготовити довідку для перерахунку пенсії, оскільки мова йде про триваючу бездіяльність, яка не впливає (не звільняє) на виконання державою обов`язку стосовно сплати заборгованості з пенсії за минулий період (з дати виникнення права на перерахунок пенсії).

При цьому, приписами частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.2011р. №19-рп/2011 підкреслив значущість положень ст.55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій або ж бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Як уже зазначалося вище, у КАС України конституційне право особи на звернення до суду конкретизоване в ч.1 ст.5, за змістом якої, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За змістом ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р., необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з п.1 ст.6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, п.п.50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п.29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між «формалізмом» та «надмірним формалізмом». Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Однак, надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, п.25).

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Проте, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

Системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені обставини неможливості повернення позовної заяви з підстав не усунення її недоліків через те, що визначені в ухвалі про залишення позовної заяви без руху недоліки не узгоджувалися з приписами ст.ст.160-161 КАС України, дають підстави для висновку, що безпідставно постановлена оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

При цьому, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 12.12.2023 у справі № 380/1907/23 дійшла висновку, що обмеження права пенсіонера, що отримує пенсію на підставі норм Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок належної йому пенсії, який проведено несвоєчасно через ненадання довідки про розмір грошового забезпечення відповідними державним органом, з якого позивач звільнився на пенсію, будь-яким строком є неприпустимим з огляду на приписи статті 51 Закону № 2262-ХІІ.

Тому до правовідносин щодо оскарження неправомірних дій чи бездіяльності уповноважених на те суб`єктів владних повноважень щодо видачі довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ, та членам їх сімей, не підлягає застосовуванню встановлений частиною другою статті 122 КАС України шестимісячний строк звернення до адміністративного суду.

Застосування вказаного строку звернення до адміністративного суду унеможливить реалізацію права, передбаченого статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною видів грошового забезпечення з урахуванням норм частини третьої статті 51 цього Закону щодо перерахунку пенсій із дати виникнення права на нього без обмеження строком у разі непроведення перерахунку з вини державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії».

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги позивача частково спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення в частині відмовлених позовних вимог.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що необхідно скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до статті 139 КАС України, оскільки даний позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, підлягає задоволенню, то на користь позивача підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судовий збір за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки від 23.05.2023 року.

Ухвалити в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з 01 квітня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Київського міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 23.05.2023 за особовою справою №06/10274 .

В іншій частині рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 грудня 2023 року залишити без змін.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1610,40 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Полотнянко Ю.П.