Справа № 127/4439/24
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 127/4439/24
Провадження № 2-а/127/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2024 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Михайленка А.В.,

при секретарі Решкатюк Л.О.,

за участю:

адвоката Олійника О.Л.,

представника відповідача Бахур В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Олійника Олександра Леонідовича, поданим в інтересах ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00015912 від 13.12.2023 року, закриття провадження у справах та стягнення судових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Олійник О.Л. звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті серії АА № 00015912 від 13.12.2023.

Позов мотивовано тим, що постановою заступника директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Сидоренком А.В. АА № 00015912 від 13.12.2023, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП. На думку представника позивача вищевказана постанова є незаконною, необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню.

Представник позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача Бахур В.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову. Подала відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно з`ясувавши обставини в адміністративній справі, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Положенням ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі АА № 00015912 від 13.12.2023, встановлено, що 11.12.2023 о 15.34 год. за адресою М-30, км 440+527, Вінницька область автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень зафіксовано транспортний засіб RENAULT PREMIUM 440 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу з перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу 9.913% (3.965 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон, що свідчить про вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із вимогами ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Порядок оформлення адміністративних матеріалів визначено Інструкцією з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 17.09.2021 № 512.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України Про автомобільний транспорт від 05 квітня 2001 року № 2344-III, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин ( Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону № 2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Відповідно до абзацу 14 частини 1 статті 60 ЗУ «Про автомобільний транспорт» відповідальність за порушення вимог законодавства сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується саме до автомобільних перевізників.

Таким чином, визначальним с встановлення факту того, чи є позивач перевізником в розумінні положень Закону № 2344-111, адже основні доводи позивача полягають саме в тому, що відповідач протиправно застосував адміністративно-господарської штраф до неналежного суб`єкта правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником транспортного засобу Renault Premium 460, ДНЗ НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.10.2023.

10.11.2023 між Позивачем (Наймодавець) та ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ» (Наймач) укладено договір найму (оренди) транспортного засобу № 1724.

Відповідно до п. 1.1. Договору Наймодавець передає, а Наймач приймає в тимчасове платне користування (в найм/оренду) транспортний засіб марки, моделі Renault Premium 440, спеціалізований вантажний сідловий тягач, 2006 року випуску, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_4 , реєстраційний номер № НОМЕР_5 , зареєстрований ТСЦ 0545, 11 жовтня 2023 року, що належить Наймодавцеві на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого ТСЦ 0545, 11 жовтня 2023 року.

Згідно п. 1.2. Договору транспортний засіб буде використовуватися Наймачем для забезпечення своєї господарської діяльності.

Згідно п. 2.1. Договору строк Договору - 5 років з дня передачі транспортного засобу Наймачеві.

Згідно п. 4.1. Договору підписання цього договору Сторонами розцінюється як передача транспортного засобу.

Відповідно до п. 5.1.2. Договору Наймодавець гарантує, зокрема, передати всю необхідну для повноцінної експлуатації транспортного засобу технічну документацію та обладнання до нього одразу після підписання договору, але не пізніше наступного після цього дня.

Відповідно до акту приймання - передачі транспортного засобу від 10.11.2023 Позивач передав, а ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ» прийняло вказаний вище транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.10.2023, ключі від транспортного засобу.

Виконання даного Договору також підтверджується: повідомленням Форма 20-ОПП від 24.11.2023 з квитанцією про прийняття, згідно якого транспортний засіб Renault Premium 460, ДНЗ НОМЕР_2 , перебуває на балансі ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ»; актами здавання-приймання послуг оренди № 1 від 30.11.2023 та № 2 від 31.12.2023, платіжними інструкціями № 2789 від 15.12.2023 та № 2935 від 19.01.2024, згідно яких здійснювалась оплата за вказаним вище договором оренди; банківськими виписками за 15.12.2023 та за 19.01.2024.

Таким чином, з 10.11.2023 ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ» є належним користувачем транспортного засобу Renault Premium 460, ДНЗ НОМЕР_5 , який використовується для перевезення вантажів.

Відповідно до п.п. 2, 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; мета даних, сформованих автоматичним пунктом.

Так, абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III, визначено, що суб`єктом відповідальності за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - є автомобільний перевізник.

Визначення автомобільного перевізника міститься у статті 1 Закону № 2344-III та означає фізичну або юридичну особу, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Своєю чергою згідно з вказаною нормою права водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка, а послуга з перевезення пасажирів чи вантажів це перевезення пасажирів чи вантажів транспортними засобами на договірних умовах із замовником послуги за плату.

Відповідно до статті 34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен, серед іншого, виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.

За правилами статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

При цьому документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 року за №12&2568) затверджені Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні. Згідно з розділом 1 Правил № 363 товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, цю призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативною та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної робот.

Додатком 7 до Правил № 363 затверджена форма товарно-транспортної накладної, в якій обов`язковою до заповнення графою визначено автомобільного перевізника. У даному випадку у товарно-транспортній накладній визначено перевізника ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ», який володіє відповідними транспортними засобами на законних підставах та. відповідно, вважається автомобільним перевізником.

За таких обставин, у спірних правовідносинах, що склались у цій справі, транспортний засіб передано позивачем в оренду ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ», договір оренди є чинним, недійсним не визнавався, тому саме наймач ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ» - є автомобільним перевізником у розумінні Закону № 2344-ІІІ, а не позивач, при перевезенні вантажу, що мало місце на момент здійснення заходів габаритно-вагового контролю 11.12.2023 року.

Зазначені обставини свідчать про недотримання відповідачем при винесені постанови вимог ст. 245 КУпАП, зокрема щодо повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, що ставить під сумнів об`єктивність та достовірність оскаржуваного рішення.

Дослідженням матеріалів справи та згідно аргументів сторін, судом не встановлено факту того, що саме ОСОБА_1 користувався даним транспортним засобом як автомобільний перевізник.

Натомість, на переконання суду, безпідставними є доводи представника відповідача в тій частині, що саме на власника транспортного засобу належить покласти відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.

Суд звертає увагу на положення пункту 2.2 Правил дорожнього руху, а саме те, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

А тому, суд вважає, що встановлення факту належності транспортного засобі на праві власності ОСОБА_1 не робить його на безумовній основі автомобільним перевізником, на якого покладається відповідальність за перевищення габаритно-вагових норм при користуванні таким транспортним засобом.

Крім того, суду надано належні докази передавання ОСОБА_1 автомобіля Renault Premium 440 ТОВ «АГРО-КОРМ ПОСТАЧ» на підставі Договору найму (оренди) транспортних засобів, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу Вінницької області Жуковською І.В. за реєстровим номером № 1724, строком на 5 років.

Відповідачу при прийнятті оскаржуваного рішення слід було врахувати зміст права власності (володію, користуюсь, розпоряджаюся) та природу титульного власника, який фактично користувався автомобілем і саме він мав нести відповідальність за його перевантаження.

Відтак, при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт така обставина підлягала обов`язково з`ясуванню, проте доказів встановлення вказаного факту суду надано не було.

Така позиція викладена також у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.08.2023 у справі № 600/1407/22-а.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до переконання, що адміністративний позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Олійника Олександра Леонідовича задовольнити.

Постанову Державної служби України з безпеки на транспорті серії АА № 00015912 від 13.12.2023 року скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) сплачений за подання позовної заяви судовий збір у сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя