Справа № 200/1038/24
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 року Справа№200/1038/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (з урахування уточнень):

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не застосування до перерахунку та виплати щомісячних пенсійних виплат, які належать ОСОБА_1 , належних коефіцієнтів збільшення (індексації) щомісячних пенсійних виплат, що були встановлені в Україні у розмірі: 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року, за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року.

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, щодо не застосування до перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат, які належать ОСОБА_1 , належного коефіцієнту збільшення (індексації) щомісячних страхових виплат, що був встановлений в Україні в розмірі 1,197 для 2023 року та протиправне обмеження їх розміру збільшення, виплати сумою в 1500 гривень, за період з 01 березня 2023 року по 01 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити належну індексацію (перерахунок) щомісячних пенсійних виплат, що належать ОСОБА_1 , з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року з використанням встановлених коефіцієнтів збільшення (індексації) щомісячних пенсійних виплат в Україні у розмірі 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити належну індексацію (перерахунок) щомісячних страхових виплат, що належать ОСОБА_1 , з 01 березня 2023 року по 01 березня 2024 року з використанням встановленого коефіцієнту збільшення (індексації) щомісячних страхових виплат в Україні у розмірі 1,197 для 2023 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок виниклої заборгованості внаслідок їх не правомірних дій пов`язаних із незастосуванням належних коефіцієнтів збільшення (індексації) до щомісячних пенсійних виплат, які належать ОСОБА_1 у розмірі 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року та невідкладно виплатити ОСОБА_1 суму виниклої заборгованості по пенсійним виплатам, за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити розрахунок виниклої заборгованості внаслідок їх не правомірних дій пов`язаних із незастосуванням належного коефіцієнту збільшення (індексації) до щомісячних страхових виплат, які належать ОСОБА_1 у розмірі 1,197 для 2023 року та невідкладно виплатити ОСОБА_1 суму виниклої заборгованості по страховим виплатам, за період з 01 березня 2023 року по 01 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в ході проведення з 01 березня 2024 року наступних перерахунків (індексацій) пенсійних та страхових виплат, які належать ОСОБА_1 здійснювати визначення сум збільшення щомісячних пенсійних та страхових виплат із застосуванням встановлених в Україні коефіцієнтів збільшення (індексації) без врахування обмежень підвищення (виплати), які не відповідають та порушують вимоги Конституції та Законів України, для чого використовувати зроблені виводи в рішеннях та постановах судів України в справі №200/1038/24.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 лютого 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07 березня 2024 року через електронну пошту до суду надійшла заява позивача щодо виправлення описки в прохальній частині позовної заяви, яку ухвалою суду від 07 березня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.

08 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява позивача, в якій зазначено, що у пункті 8 прохальної частини міститься автоматична помилка в написанні словосполучення «з урахуванням», тому позивач просить суд пункт 8 прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області читати та трактувати в наступній редакції: «8. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в ході проведення з 01.03.2024 року наступних перерахунків (індексацій) пенсійних та страхових виплат, які належать ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , здійснювати визначення сум щомісячних пенсійних та страхових виплат та належних сум збільшення щомісячних пенсійних та страхових виплат з урахуванням рішення суду за цією позовною заявою та неухильним дотриманням встановлених вимог в Конституції України та чинних Законах України.».

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 березня 2024 року заяву позивача від 08 березня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.

11 березня 2024 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

12 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, яку ухвалою суду від 13 березня 2024 року повернуто заявнику без розгляду.

13 березня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, яка 13 березня 2024 року судом повернута заявнику без розгляду.

14 березня 2024 року позивач надав до суду заяву про уточнення позовних вимог, яку ухвалою суду від 14 березня 2024 року прийнято до розгляду.

15 березня 2024 року відповідач надав до суду відзив на уточнену позовну заяву, який ухвалою суду від 15 березня 2024 року долучено до матеріалів справи.

18 березня 2024 року позивач надав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, який ухвалою суду від 18 березня 2024 року долучено до матеріалів справи.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період 2021-2023 років відповідач, при проведенні щорічних перерахунків (індексацій) щомісячних пенсійних та страхових виплат, не застосував до належних позивачу щомісячних пенсійних виплат (пенсійні виплати вперше були призначені з 01 березня 2020 року) коефіцієнти збільшення (індексації) в розмірі 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року та не застосував коефіцієнт збільшення 1,197 для перерахунку (індексації) належних позивачу щомісячних страхових виплат у 2023 році, обмеживши суму перерахунку (збільшення) щомісячних страхових виплат розміром в 1500,00 грн. (страхові виплати вперше були призначені з 01 березня 2019 року). Позивач зауважив, що відповідач при проведенні індексації в 2021-2023 роках належних позивачу пенсійних і страхових виплат надав перевагу встановленим обмеженням його прав, які містяться в підзаконних постановах Кабінету міністрів України, серед яких є постанова Кабінету міністрів України №124 від 20 лютого 2019 року «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» та постанова Кабінету міністрів України №168 від 24 лютого 2023 року «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» відповідно.

Позивач вважає, що його права на належну індексацію (перерахунок) пенсійних виплат у 2021-2023 роках та належну індексацію (перерахунок) страхових виплат у 2023 році були незаконно обмежені у зв`язку з недотриманням відповідачем норм встановлених Конституцією України та чинними Законами України, що призвело до порушення його прав на мирне володіння майном, отримання належного розміру пенсії та страхових виплат в повному обсязі, після здійснення відповідного їх перерахунку (індексації).

Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Краматорськ) як отримувач пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 березня 2020 року, при опрацюванні заяви про призначення пенсії заробітну плату враховано з 01 червня 2006 року по 28 лютого 2019 року, застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020 рік (2017-2019) в розмірі 7763,17 грн., індивідуальний коефіцієнт для обчислення 3,19547. В 2021 році показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні збільшено з 4404,35 грн. на 4888,83 грн., що є меншою за встановлену позивачу 7763.17 грн. Пенсії, призначені у 2020-2022 роках з урахуванням показників середньої заробітної плати відповідно 7763,17 грн., 9118,81 грн., 10846,37 грн., з 1 березня 2022 року та з 1 березня 2023 року не індексуються. Проте, до таких пенсій встановлюється щомісячна доплата в розмірі 135,00 грн. та 100,00 грн. відповідно у межах максимального розміру пенсії. Враховуючи, що позивачу призначено пенсію в 2020 році та застосовано показник середньої заробітної плати за 2020 рік в сумі 7763,17 грн., тому для застосування коефіцієнтів 1,11, 1,14 та 1.197 за періоди 2021, 2022 та 2023 роки відсутні підстави. Позивачу в 2022 та 2023 роках додано щомісячні доплати в розмірі 135,00 грн. та 100,00 грн. відповідно. Також, позивачу проведено перерахунок «Індексація заробітку» з 01 березня 2024 року, в якому показник середньої заробітної плати збільшено з 7763,17 грн. до 7994,47 грн.

Крім того, відповідач зазначив, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 24 березня 2021 року №239 «Про перерахування розміру щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та особам, які мають право на страхові виплати у разі смерті потерпілого» перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу з 01 березня 2021 року здійснювався із застосування коефіцієнта 1,11, розмір виплат склав 13507,04 х 1,11 = 14992,81 грн. Згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №200 «Про перерахування щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та особам, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, у 2022 році» перерахунок щомісячних страхових виплат позивачу з 01 березня 2022 року здійснювався із застосування коефіцієнта 1,14, розмір виплат склав 14992,81 х 1,14 = 17091,80 грн. Згідно з пунктами 1 та 9 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» перерахунок щомісячних страхових виплат з 01 березня 2023 року був проведений із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197. При цьому, згідно вимог пункту 9 зазначеної постанови розмір збільшення в результаті перерахування щомісячних страхових виплат не може перевищувати 1500,00 грн. Тому перерахунок щомісячних страхових виплат позивача з 01 березня 2023 року проводився наступним чином: 17091,80 х 1,197 = 20458,88 грн., 20458,88 17091,80 = 3367,08 грн. > 1500,00 грн., 17091,80 + 1500,00 = 18591,80 грн. Виходячи з цього, розмір перерахованої страхової виплати позивача з 01 березня 2023 року становить 18591,80 грн.

У відзиві на уточнену позовну заяву представником позивача наведено аналогічні відзиву на позовну заяву доводи. Відповідач вважає заявлені позивачем уточнені позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивач надав до суду відповідь на відзив в якій заперечує проти доводів відповідача, просить задовольнити позов в повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач є одержувачем пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01 березня 2020 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №11 від 10 березня 2020 року про призначення пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності з 01 березня 2020 року.

Згідно з розрахунком пенсії ОСОБА_1 для розрахунку заробітку для обчислення пенсії позивача застосовувався середній заробіток за три попередні роки (за 2017-2019 роки) у розмірі 7763,17 грн.

Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №11 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , дата-час розрахунку 03 червня 2022 року, вид перерахунку: індивідуально (масовий), індексація заробітку, станом на з 01 березня 2021 року не здійснювалась індексація пенсії позивача, що відповідачем не заперечується.

Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №11 від 23 червня 2022 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: індивідуально (масовий), індексація заробітку, позивачу встановлена надбавка 135,00 грн. на індексацію з 01 березня 2022 року.

Відповідно до протокольного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №11 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , вид перерахунку: індивідуально (масовий), індексація заробітку, позивачу встановлена надбавка 100,00 грн. на індексацію з 01 березня 2023 року.

Зазначене також підтверджується «Інформацією щодо нарахованих ОСОБА_1 сум пенсії в розрізі складових за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року», наданою відповідачем.

Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби наданні медичної та соціальної допомоги до довідки серії 12ААА №106700 ОСОБА_1 була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 30% з 08 червня 2022 року безстроково (враховано з 01 березня 2022 року).

Отже, позивач є особою, що отримує страхові виплати, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», що не є спірним питанням у справі.

Згідно із постановою Краматорського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області від 06 липня 2022 року №14018/249978/4324/11 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати відповідно до частини другої статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» потерпілий ОСОБА_1 перебуває на обліку з 12 лютого 2019 року, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво, що стався 30 січня 2018 року. За висновком МСЕК від 08 червня 2022 року, серія 12ААА №106700 потерпілому встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 30% та ІІІ групу інвалідності, безстроково. Призначено потерпілому перераховану щомісячну страхову виплату в розмірі 17091,80 грн. з 01 березня 2022 року, безстроково.

Відповідно до розрахунку перерахованої щомісячно страхової виплати ОСОБА_1 розмір перерахованої щомісячної страхової виплати складає 14992,81 грн. х 1,14 = 17091,80 грн.

Відповідно до протокольного рішення №249978(04324.0) із підсистеми ІКІС ПФУ про призначення з 01 березня 2023 року ОСОБА_1 нараховано щомісячні страхові виплати у розмірі 18591,80 грн.

Тобто, розмір щомісячних страхових виплат позивача склав 17091,80 грн. + 1500,00 грн. (обмеження відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»), що підтверджується відповідачем. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Позивач, не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся із цим позовом до суду.

Отже, спірними питаннями у справі є правомірність не застосування відповідачем до перерахунку та виплати щомісячних пенсійних виплат, що належать позивачу, належних коефіцієнтів підвищення (індексації) щомісячних пенсійних виплат в розмірі: 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року, за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року, та не застосування до перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат, що належать позивачу, належного коефіцієнту підвищення (індексації) щомісячних страхових виплат в розмірі 1,197 для 2023 року та протиправне обмеження їх розміру збільшення, виплати сумою в 1500 гривень, за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався наступним.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За умовами частини другої статті 42 Закону №1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №124).

Пунктом 1 Порядку №124 передбачено що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 вказаного Порядку передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, обчислені: відповідно до Закону; відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків; з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на те, що позивачу призначена пенсія по інвалідності, розмір якої визначається відповідно до вимог Закону №1058-IV, тому відповідно до вказаного Порядку пенсія позивача підлягає перерахунку, що не заперечується сторонами.

Відповідно до пункту 4 Порядку №124 коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

К=((ЗСЦ + ЗСЗ) х 50% + 1):100%

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1) : Псзп (2) х 100 % - 100 %,

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Згідно з пунктом 5 Порядку №124 у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пенсії, які призначені відповідно до Закону та розмір яких не підвищено відповідно до пункту 4 цього Порядку, абзаців першого, другого цього пункту, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої, частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), щороку підвищуються за рішенням Кабінету Міністрів України в межах бюджету Пенсійного фонду України. Підвищення встановлюється в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, і враховується під час подальших перерахунків пенсії. Відповідно до п. 6. Порядку №124, під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Відповідно до пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

На виконання вимог вищезазначених норм у 2021, 2022 та 2023 роках Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 22 лютого 2021 року №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році», від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році».

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 року №127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (далі Постанова №127) установлено, що у 2021 році, зокрема, перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться з 1 березня із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Згідно з пунктом 2 Постанови №127 якщо пенсії, призначені відповідно до Закону за зверненнями, які надійшли по 31 грудня 2020 р. включно, не підвищувалися відповідно до пункту 1 цієї постанови, а також не підвищувалися із січня по липень 2021 р. включно у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом, з урахуванням абзаців першого, третього частини першої та частини другої статті 28, абзацу другого пункту 4-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону, пункту 4 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 3 жовтня 2017 р. № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій, а також з урахуванням щомісячної державної адресної допомоги до пенсії, що виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26 березня 2008 р. № 265 Деякі питання пенсійного забезпечення громадян (Офіційний вісник України, 2008 р., № 25, ст. 785), з 1 липня 2021 р. до таких пенсій установлюється щомісячна доплата в розмірі 100 гривень у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії відповідно до законодавства.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі Постанова №118) установлено, що з 1 березня 2022 року:

перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,14;

у разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абзаці другому цього пункту, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Пунктом 4 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2021 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2022 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), щомісячну доплату до пенсії в розмірі 135 гривень, яка виплачується додатково до встановленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679) щомісячної доплати до пенсії, в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Постанови №118 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри щомісячних компенсаційних виплат, передбачених абзацом першим пункту 1 та абзацом першим пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2020 р. № 849 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат для окремих категорій осіб у 2021 році та в подальшому» (Офіційний вісник України, 2020 р., № 77, ст. 2472), підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї Постанови.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі Постанова №168) установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Абзацом 3 пункту 2 Постанови №168 визначено, що підвищення на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, застосовується також у разі поновлення виплати пенсії, призначеної до 31 грудня 2022 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім перерахунків у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за зазначеним Законом.

Пунктом 6 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. до пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) за зверненнями, що надійшли до 31 грудня 2022 р. включно, які не підвищуються з 1 березня 2023 р. згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), щомісячну доплату до пенсії в розмірі 100 гривень, яка виплачується додатково до щомісячних доплат до пенсії, встановлених пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2021 р. № 127 «Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році» (Офіційний вісник України, 2021 р., № 17, ст. 679) та пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968), в межах максимального розміру пенсії, визначеного законом. Зазначені щомісячні доплати враховуються під час наступних перерахунків пенсії у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що при призначенні пенсії позивача відповідачем застосовано середній заробіток в Україні, з якого сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, в розмірі 7763,17 грн. (за 2017-2019 роки), що підтверджується відповідним розрахунком та не заперечується відповідачем.

Розрахунок індексації пенсії за 2021 рік відповідачем суду не надано. Разом із цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що при опрацюванні заяви позивача про призначення пенсії заробітну плату враховано з 01 червня 2006 року по 28 лютого 2019 року, застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2020 рік (2017-2019) в розмірі 7763,17 грн., індивідуальний коефіцієнт для обчислення 3,19547. В 2021 році показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні збільшено з 4404,35 грн. на 4888,83 грн., що є меншою за встановлену позивачу 7763,17 грн. Тобто, відповідач не здійснив індексацію пенсії позивача з 01 березня 2021 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,11.

Разом із цим, як вбачається з протокольних рішень, що також не заперечується відповідачем, з 01 березня 2022 року автоматично проведено перерахунок пенсії позивача «Індексація заробітку» з урахуванням пункту 4 Постанови №118 та встановлено доплату до пенсії в розмірі 135,00 грн., з 01 березня 2023 року автоматично проведено перерахунок пенсії «Індексація заробітку» з урахуванням пункту 6 Постанови №168 та встановлено надбавку до пенсії в розмірі 100,00 грн. Тобто, відповідач не здійснив індексацію пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,14 та 1,197 відповідно.

Водночас, як і пункт 1 Постанови №127, так і пункт 1 Постанови №118 та пункт 1 Постанови №168 містять відсилочну норму до пунктів 2, 3 Порядку №124.

Пунктом 2 Порядку №124 передбачено, що перерахунку підлягають пенсії, обчислені:

відповідно до Закону;

відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі відшкодування фактичних збитків;

з урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до пункту 3 Порядку №124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли:

по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок);

в період з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок, до дати, з якої проводиться перерахунок, обчислені відповідно до статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи у розмірі відшкодування фактичних збитків.

Як встановлено судом вище, з 01 березня 2020 року позивачу призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону №1058-IV, а отже, з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок пенсії позивача застосовуючи коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14 та 1,197 відповідно, та розмір пенсії зі вказаних дат підвищується на такі коефіцієнти збільшення.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достовірні та допустимі докази здійснення з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року індексації пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14 та 1,197 відповідно, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо не проведення індексації пенсії із застосуванням вказаних вище коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, та порушив право позивача на належне пенсійне забезпечення з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року.

Відтак, суд зауважує, що вимоги позивача здійснити належну індексацію (перерахунок) щомісячних пенсійних виплат позивача з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року з використанням встановлених коефіцієнтів збільшення (індексації) щомісячних пенсійних виплат в Україні у розмірі 1,11 для 2021 року; 1,14 для 2022 року; 1,197 для 2023 року, є безпідставними, оскільки індексація пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14 та 1,197 здійснюється виключно з 01 березня 2021 року, з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року відповідно, а не за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року, як помилково визначено позивачем.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Щодо застосування при перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат позивача належного коефіцієнту підвищення (індексації) щомісячних страхових виплат в розмірі 1,197 для 2023 року та обмеження їх розміру збільшення, виплатою у сумі 1500,00 грн., суд зазначає наступне.

Так, суд зауважує, що спірним у даному випадку є не застосування відповідачем до перерахунку та виплати щомісячних страхових виплат позивача належного коефіцієнту підвищення (індексації) щомісячних страхових виплат в розмірі 1,197 саме для 2023 року та обмеження їх розміру збільшення, виплатою у сумі 1500,00 грн., інших підстав та обґрунтувань позовна заява не містить.

Відповідно до статті 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. У разі ушкодження здоров`я працівника, причиною якого став мобінг (цькування), факт якого підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили, заподіяна шкода відшкодовується у розмірі понесених витрат на лікування.

Згідно з частиною першою статті 30 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №1105-XIV) страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Відповідно до частини сьомої статті 30 Закону №1105-XIV страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Частиною другою статті 31 Закону №1105-XIV встановлено, що щомісячні страхові виплати підлягають перерахуванню щороку, з 1 березня, на коефіцієнт, що враховує показники зростання споживчих цін та середньої заробітної плати (доходу) в Україні.

Коефіцієнт перерахунку щомісячних страхових виплат відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

За наявності фінансових можливостей бюджету уповноваженого органу управління розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для здійснення перерахування, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення.

Розмір такого збільшення визначається у межах бюджету уповноваженого органу управління за рішенням Кабінету Міністрів України.

Визначена раніше сума щомісячної страхової виплати не підлягає зменшенню.

24 лютого 2023 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 9 Постанови №168 установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахування щомісячних страхових виплат потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, та особам, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, передбачене частиною другою статті 31 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, у межах максимального розміру щомісячної страхової виплати, визначеного частиною першою статті 36 Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Розмір збільшення в результаті перерахування щомісячних страхових виплат, передбачених цим пунктом, не може перевищувати 1500 гривень.

Розрахунку індексації щомісячних страхових виплат за 2023 рік відповідачем суду не надано. Разом із цим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що згідно вимог пункту 9 Постанови №168 перерахунок щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року проводився наступним чином: 17091,80 х 1,197 = 20458,88 грн. 20458,88 17091,80 = 3367,08 грн. > 1500,00 грн. 17091,80 + 1500,00 = 18591,80 грн. Виходячи з цього, розмір перерахованої страхової виплати потерпілого ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року становить 18591,80 грн.

Наведене положення Постанови №168 прямо суперечить положенням Законів України №2017-III від 05 жовтня 2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», №1282-XII від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення» та Конституції України, в тому числі й тому, що порушує право позивача на належний, гарантований державою, рівень пенсійного забезпечення, та як наслідок, призводить до додаткового обмеження розміру його пенсії.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосовувати підхід, який би був найбільш сприятливим для особи.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що положення абзацу пункту 9 Постанови №168 суперечить приписам Конституції України, Законів України №1105-XIV від 23 вересня 1999 року «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», №2017-III від 05 жовтня 2000 року «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», №1282-XII від 03 липня 1991 року «Про індексацію грошових доходів населення», які є спеціальними нормами та підлягають застосуванню органами Пенсійного фонду України в даних правовідносинах.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області саме щодо обмеження розміру щомісячної страхової виплати позивача відповідно до Постанови №168, виплаченої з 01 березня 2023 року, є протиправними.

Відтак, вимоги позивача здійснити належну індексацію (перерахунок) щомісячних страхових виплат з 01 березня 2023 року по 01 березня 2024 року з використанням встановленого коефіцієнту збільшення (індексації) щомісячних страхових виплат в Україні у розмірі 1,197 для 2023 року є безпідставними, оскільки, відповідно до Постанови №168 перерахування щомісячних страхових виплат проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, виключно з 01 березня 2023 року, а не за період з 01 березня 2021 року по 01 березня 2024 року, як помилково визначено позивачем.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково.

Крім того, задоволенню не підлягають вимоги позивача щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в ході проведення з 01 березня 2024 року наступних перерахунків (індексацій) пенсійних та страхових виплат, які належать позивачу здійснювати визначення сум збільшення щомісячних пенсійних та страхових виплат із застосуванням встановлених в Україні коефіцієнтів збільшення (індексації) без врахування обмежень підвищення (виплати), які не відповідають та порушують вимоги Конституції та Законів України, для чого використовувати зроблені виводи в рішеннях та постановах судів України в справі №200/1038/24, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що під час наступних перерахунків (індексацій) пенсійних та страхових виплат право позивача буде порушено відповідачем, тобто, в даному випадку, ці вимоги є передчасними.

Щодо невідкладної виплати сум виниклої заборгованості по пенсійним та страховим виплатам, суд зауважує, що позовні вимоги позивача спрямовані виключно на зобов`язання відповідача вчинити певні дії (нарахувати та виплатити), а вимог щодо стягнення певних сум позивачем не заявлено, відтак відсутні правові підстави для негайної або невідкладної виплати невизначених сум виниклої заборгованості по пенсійним та страховим виплатам.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2021 року;

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2022 року;

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197;

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2023 року;

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру виплаченої ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року індексації щомісячних страхових виплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» розміром 1500,00 грн.;

- зобов`язання Головне управління пенсійного фонду в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її розміром 1500,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №44095914 від 14 лютого 2024 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суми судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Шубіна Володимира Петровича (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2021 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2021 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2022 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не проведення індексації пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести індексацію пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та виплатити виниклу заборгованість з 01 березня 2023 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру виплаченої ОСОБА_1 з 01 березня 2023 року індексації щомісячних страхових виплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» розміром 1500,00 грн.

Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат з 01 березня 2023 року із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження її розміром 1500,00 грн., з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 березня 2024 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна