Справа № 320/9201/22
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9201/22
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Єжелі А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року, суддя Перепелиця А.М., за заявою ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо проведення ОСОБА_1 , перерахунку пенсії з 01.04.2019 з обмеженням її максимальним розміром - десятьма прожитковими мінімумами встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 01.04.2019 перерахунок пенсії на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" №201 від 21.05.2021 про розмір грошового забезпечення станом на березень 2019 року, без обмеження розміру пенсії величиною в десять прожиткових мінімумів для непрацездатних осіб", з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, визначеного станом на 01.03.2018 та раніше проведених виплат.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

04 серпня 2023 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з заявою, у якій просить суд роз`яснити вищевказане судове рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 вересня 2023 року заяву про роз`яснення ухваленого рішення повернуто заявнику без розгляду.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просив роз`яснити рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі №320/9201/22.

В обґрунтування вимог заявник зазначив, що Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області перерахувало пенсію на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" №201 від 21.05.2021 про розмір грошового забезпечення станом на березень 2019 року, без обмеження розміру пенсії, але при перерахунку пенсії належної позивача пенсійним органом було застосовано до максимального розміру суми пенсії обмеження десятьма прожитковими мінімумами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Роз`яснено Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області (адреса: 08500, Київська область, місто Фастів, вулиця Саєнка Андрія, будинок 10, ), що перерахунок та виплата ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії має здійснюватись без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у разі зміни розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

05 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із заявою, у якій просив роз`яснити рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі №320/9201/22, а саме:

- роз`яснити як має виконуватись рішення Київського окружного адміністративного суду у справі №320/9201/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про зобов`язання вчинити певні дії, в частині виконання його в подальшому, після дати, з якої судом зобов`язано провести перерахунок.

- чи може Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області, в подальшому, з 01.12.2019, у разі зміни розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), обмежувати виплату пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність?.

Приймаючи рішення про задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в ході судового розгляду обставин відсутності підстав для застосування при перерахунку та виплаті щодо позивача обмежень максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, а службовим особами пенсійного органу, у межах своєї компетенції, було обмежено максимальний розмір суми належної позивачу пенсії, тому наявні підстави для роз`ясненнч Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області, що перерахунок та виплата ОСОБА_1 пенсії має здійснюватись без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, у разі зміни розміру пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Згідно ч. 3 вказаної статті КАС України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За змістом наведених норм слідує, що роз`ясненню підлягає судове рішення, яким спір вирішено по суті позовних вимог, і здійснити таке роз`яснення вправі суд, який це рішення ухвалив.

При цьому, роз`ясненню підлягають ті судові рішення, які є незрозумілими, містять суперечливі доводи та ведуть до труднощів при їх виконанні.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року "Про судове рішення" в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, рішення суду повинно бути зрозумілим. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Таким чином, суд може роз`яснити рішення, яке підлягає виконанню та подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Отже, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.02.2022 у справі № 160/3964/20.

Як убачається із матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 320/9201/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обмеження виплати пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.04.2019 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" №201 від 21 травня 2021 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, визначеного станом на 01.03.2018 та з урахуванням виплачених сум.

Разом з тим, з листа Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 12.06.2023 №1000-0219-8/88883 слідує, що на виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2022 у справі № 320/9201/22 позивачу здійснено перерахунок пенсії.

При цьому, при перерахунку пенсії повторно застосовано обмеження пенсійної виплати максимальним розміром, оскільки, як вважає пенсійний орган, судом не покладено обов`язку не застосовувати таке обмеження у подальшому, зокрема, в зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, індексації, тощо.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 20 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначив, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені.

Пунктом 2 резолютивної частини вказаного рішення суду конституційної юрисдикції передбачено, що положення частини сьомої статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, починаючи з 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Велика Палата Верховного Суду під час розгляду справи №755/10947/17 зробила висновок, відповідно до якого, під час вирішення тотожних спорів має враховуватись саме остання правова позиція, якою є позиція Верховного Суду у постанові від 10.09.2021 по справі № 300/633/19.

Так, суд касаційної інстанції підкреслив, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зі змінами, а саме: частину сьому статті 43, а тому внесені у подальшому Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII (набрав чинності 01 січня 2017 року) зміни до частини сьомої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), яка визнана неконституційною і втратила чинність, самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Викладене, у свою чергу, свідчить, що наразі стаття 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не містить положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року у справі № 320/9201/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Київській області" №201 від 21 травня 2021 року без обмеження максимальним розміром, з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з 05.03.2019 по 03.09.2019, визначеного станом на 01.03.2018 та з урахуванням виплачених сум.

Окрім того, положення статті 43 Закону №2262-ХІ1 не передбачає обмеження розміру виплати пенсії під час чи після перерахунку такої пенсії, а тому у пенсійного органу відсутні правові підстави для повторного застосування обмеження максимального розміру пенсійної виплати ОСОБА_1

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно роз`яснив рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року в адміністративній справі №320/9201/22.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що не погоджуючись з рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08 грудня 2022 року в адміністративній справі №320/9201/22 відповідач був наділений процесуальним правом на подання апеляційної скарги на таке рішення.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, підстави для її скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши доводи позивача, викладені у заяві, прийняв законну ухвалу у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 308, 310, 312, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 19 березня 2024 року.