Справа № 140/29109/23
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/29109/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління ДПС України у Волинській області (далі ГУ ДПС України у Волинській області, відповідач), відповідно до якого просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04.08.2023 №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі направлень на перевірку від 30.06.2023 №2012, №2013 та наказу ГУ ДПС у Волинській області №1155-п від 09.06.2023 на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1, п. 200.11 ст. 200 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення ПДВ, яке виникло за період з березня 2023 року по квітень 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за результатами якої складено акт перевірки від 14.07.2023 №11257/03-20-24-07/ НОМЕР_1 та встановлено порушення, зокрема, вимог п. 200.4 «б» ст. 200 ПК України, внаслідок чого відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2023 року на суму 390 297,00 грн.

На підставі вказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення (далі ППР) від 04.08.2023 №.

Позивач не погоджується з прийнятим ППР, вважає його таким, що суперечить положенням чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню, з огляду на таке.

Позивач вказує, що жодних порушень чи зауважень до вищезазначених операцій у контролюючого органу не встановлено. Здійснення господарських операцій підтверджено під час проведення документальної перевірки і спір щодо цього відсутній.

Також вказує, що первинні документи підтверджують реальність господарських операцій із придбання позивачем товарів та послуг. При цьому первинні документи досліджувалися під час проведення перевірки, про що зазначено в акті. Розрахунки між сторонами проведені у повному обсязі, що підтверджує в акті перевірки і сам відповідач, тобто спір з цього приводу відсутній. Позивач суму ПДВ, сплачену постачальникам, в ціні товару відніс до податкового кредиту, як це визначено правилами ПК України.

Крім того, акт перевірки не містить встановлених обставин, які б свідчили про невиконання позивачем чи його контрагентом договірних зобов`язань за господарськими операціями або встановлення обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності і які є доведеними у встановленому порядку. Виходячи з того, що господарські операції між позивачем та його контрагентом здійснені відповідно до умов чинного законодавства, реальність яких підтверджується належним чином оформленими первинними документами, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України - при від`ємному значенні сума податку, що підлягає сплаті до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

Згідно поданої СПД-ФОП ОСОБА_1 податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту та становить 540 422,00 грн, сума від`ємного значення, що піддлягає бюджетному відшкодування на рахунок платника у банку р.20.2.1 становить 390 297,00 грн.

Вказує, що 03.04.2023 комісією Головного управління ДПС у Волинській області прийнято рішення №1775 про відповідність ФОП ОСОБА_1 критеріям ризиковості платника податку на підставі п. 8 - постачання товарів, відмінних від придбаних, за відсутності умов та/або матеріальних ресурсів для виробництва таких товарів; - у податковій звітності платника податку не відображені доходи, нараховані та виплачені самозайнятим та/або фізичним особам за викопані робо їй чи надані послуги; - недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, які необхідні для здійснення господарської операції), що в розумінні Постанови КМУ №1165 від 11.12.2019 є ризиком порушення норм податкового законодавства

На підставі вищевикладеного, ФОП ОСОБА_1 не набув права на отримання бюджетного відшкодування на суму 390 297,00 грн, на підставі чого в порушення п. 200.4 «б» ст. 200 ПК України позивачу відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2023 року.

Крім того, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просила розгляд справи проводити за участі представника ГУ ДПС у Волинській області.

Відповідно до приписів частин п`ятої та шостої статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Частиною шостою статті 12 КАС України визначено перелік справ незначної складності. Відповідно до пункту 10 вказаної норми справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України встановлено перелік категорій справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження. Дана адміністративна справа не підпадає під вказаний перелік.

Таким чином, з огляду на характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому, беручи до уваги, що відповідачем було надано суду відзив на адміністративний позов з достатніми доказами, суд не вбачає підстав для розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі направлень на перевірку від 30.06.2023 №2012, №2013 та наказу ГУ ДПС у Волинській області №1155-п від 09.06.2023 на підставі п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1, п. 200.11 ст. 200 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення ПДВ, яке виникло за період з березня 2023 року по квітень 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету за результатами якої складено акт перевірки від 14.07.2023 №11257/03-20-24-07/ НОМЕР_1 .

Із змісту вказаного Акту перевірки вбачається, що проведеною перевіркою встановлено наступні порушення:

1. п. 188.1. ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 «г» ст. 198, п. 199.1 ст. 199, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження податкових зобов`язань за квітень 2023 року на суму 15 000,00 грн, що призвело до завищення суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник р.21 Декларації) за квітень 2023 року на 15 000,00 грн;

2. п. 200.4 «б» ст. 200 Податкового кодексу України, внаслідок чого ФОП ОСОБА_1 відмовлено в отриманні бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2023 року на суму 390 297,00 грн.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області 04.08.2023 складено податкові повідомлення-рішення: №, яким відмовлено у бюджетному відшкодуванні на рахунок платника у банку у податковій декларації за квітень 2023 року на суму 390 297,00 грн; №, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 15 000,00 грн.

Не погодившись із ППР № від 04.08.2023, позивач звернувся до суду із позовом.

Дослідивши письмові докази по суті справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої, зокрема, є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.8 статті 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (підпункт 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.8 статті 86 ПК України).

Згідно з підпунктами14.1.181, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до положень статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг (пункт 198.1).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6).

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача була проведено документальну позапланову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за квітень 2023 року від`ємного значення ПДВ, яке виникло за період з березня 2023 року по квітень 2023 року, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету

Як вбачається з акту перевірки сума бюджетного відшкодування виникла по наступних взаємовідносинах.

Згідно контракту на продаж від 15.05.2021 було придбано обладнання для виробництва хлібобулочних виробів торгівельної марки GELGOOG згідно МД №UA205140/2022/014802 від 15.02.2022. Оплату митних платежів здійснено згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 17.01.2022.

По взаємовідносинах з ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» на виконання умов договору-заявки на транспортно-експедиторського обслуговування збірного вантажу №LCL-150 від 18.01.2022 було надано транспортно-експедиторські послуги. Оплату проведено згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 01.02.2022. Була виписана та зареєстрована податкова накладна №1030 від 01.02.2022 на суму 25263,60 грн, в т.ч. ПДВ 4210,60 грн.

По взаємовідносинах з ТОВ «Автомеханіка», згідно видаткової накладної №347 від 19.04.2022 було придбано компресор ВК 119-500F-7 в кількості 1 шт та фільтр ВК-120 в кількості 3 шт на суму 60 099,98 грн, в т.ч. ПДВ 10 016,66 грн. Розрахунок проведено згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 18.04.2022 ТОВ «Автомеханіка» була виписана та зареєстрована податкова накладна №19 від 18.04.2022 на суму 60099,99 грн, в т.ч. ПДВ 10 016,66 грн.

Згідно договору купівлі продажу від 22.09.2022, укладеного з Фабрикою Газованої води, Вафель і Маци було придбано машини для випікання плоских вафель, вживаних в кількості 5 шт, що підтверджується МД UA205050/2022/065445 від 12.10.2022. Оплата митних платежів підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 12.10.2022.

Згідно контракту №4 від 31.10.2022 укладеного з компанією Firma «KOGULA II» було придбано машину для випікання круглих вафель, нову в кількості 1 шт., що підтверджується МД №22UA55U4 від 30.11.2022. Оплата митних платежів підтверджується платіжною інструкцією №0.0..1 від 28.11.2022. Згідно контракту на продажу від 24.01.2022 було придбано автоматичний дозатор тіста GGA303-2, що не був у використанні в кількості 1 шт, що підтверджується МД №22UA97U0 від 13.12.2022. Оплата митних платежів підтверджується платіжними інструкціями №0.0..1 від 12.10.2022, №0.0..1 від 10.12.2022, №0.0..1 від 13.12.2022.

По взаємовідносинах із ТОВ «АЛЬТЕП.КОМ» було придбано котел опалювальний водогрійний «ALTEP» KT-2E-N-50 кВт, згідно видаткової накладної №1316 від 28.11.2022 на суму 87300 грн, в т.ч. ПДВ 14550 грн. Оплату проведено згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 24.11.2022. Постачальником була виписана та зареєстрована податкова накладна №1788 від 24.11.2022р. на суму 87300 грн, в т.ч. ПДВ 14550 грн.

По взаємовідносинах з ТОВ «Р.П.С. ЛТД» згідно договору №4/02 від 20.02.2023 було придбано термоусадочну напівавтоматичну машину модель MODULAR 50 Simply. Придбання підтверджується видатковою накладною №46 від 23.02.2023 на суму 205244 грн, в т.ч. ПДВ 34207,33 грн, платіжним дорученням №0.0..1 від 21.02.2023. Постачальником була виписана та зареєстрована податкова накладна №31 від 21.02.2023 на суму 205244 грн, в т.ч. ПДВ 34207,33 грн.

Надаючи правову оцінку відображеній контролюючим органом в Акті перевірки інформації, суд зазначає таке.

Як зазначалося вище, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Верховний Суд у постанові від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14 вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

При вирішенні податкових спорів суд виходить з презумпції добросовісності платника, яка презюмує економічну виправданість його дій, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності.

Доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Судом встановлено, що факт реального здійснення позивачем господарської операції, яка стосується предмету розгляду даної справи підтверджується такими первинними документами.

- по взаємовідносинах з торгівельної марки GELGOOG надано контракт на продаж від 15.05.2021, МД №UA205140/2022/014802 від 15.02.2022, платіжна інструкція №0.0..1 від 17.01.2022;

- по взаємовідносинах з ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА» надано договір-заявку на транспортно-експедиторське обслуговування збірного вантажу №LCL-150 від 18.01.2022, платіжна інструкція №0.0..1 від 01.02.2022, податкова накладна №1030 від 01.02.2022;

- по взаємовідносинах з ТОВ «Автомеханіка» надано видаткову накладну №347 від 19.04.2022; платіжна інструкція №0.0..1 від 18.04.2022, податкова накладна №19 від 18.04.2022 на суму 60099,99 грн, в т.ч. ПДВ 10 016,66 грн.

- по взаємовідносинах з Фабрикою Газованої води, Вафель і Маци надана МД UA205050/2022/065445 від 12.10.2022, платіжна інструкція №0.0..1 від 12.10.2022;

- по взаємовідносинах з компанією Firma «KOGULA II» надано контракт №4 від 31.10.2022, МД №22UA55U4 від 30.11.2022, платіжна інструкція №0.0..1 від 28.11.2022, контракт на продажу від 24.01.2022, МД №22UA97U0 від 13.12.2022, платіжні інструкції №0.0..1 від 12.10.2022, №0.0..1 від 10.12.2022, №0.0..1 від 13.12.2022.

- по взаємовідносинах із ТОВ «АЛЬТЕП.КОМ» надана видаткова накладна №1316 від 28.11.2022, платіжна інструкція №0.0..1 від 24.11.2022, податкова накладна №1788 від 24.11.2022.;

- по взаємовідносинах з ТОВ «Р.П.С. ЛТД» надано договір №4/02 від 20.02.2023, видаткову накладну №46 від 23.02.2023, платіжне доручення №0.0..1 від 21.02.2023, податкову накладну №31 від 21.02.2023.

Проаналізувавши вказані бухгалтерські документи, суд зауважує, що вони відповідають вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Контролюючим органом не зазначено доводів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

А тому, суд дійшов висновку, що зазначені документи є належними доказами виконання господарських операцій.

Оскільки, відповідачем не надано доказів та не зазначено аргументів на підтвердження того, що відомості, які містяться в наданих підприємством документах є неповними, недостовірними та (або) суперечливими, суд дійшов висновку, що вказані документи є належними та допустимими доказами, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між ФОП ОСОБА_1 та GELGOOG, ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА», ТОВ «Автомеханіка», з Фабрикою Газованої води, Вафель і Маци, з компанією Firma «KOGULA II», з ТОВ «АЛЬТЕП.КОМ», з ТОВ «Р.П.С. ЛТД».

Крім того, в Акті перевірки не міститься жодних посилань на відсутність у позивача документів бухгалтерського обліку та порушення саме позивачем будь-яких норм чинного податкового законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 підтвердив факт реальності господарських операцій з GELGOOG, ТОВ «ТРАНСЛОГІСТИК-ЮА», ТОВ «Автомеханіка», з Фабрикою Газованої води, Вафель і Маци, з компанією Firma «KOGULA II», з ТОВ «АЛЬТЕП.КОМ», з ТОВ «Р.П.С. ЛТД», що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірних господарських операцій. Встановлені обставини справи не підтверджують також і використання електроенергії не в господарських цілях. А отже, оскаржуване ППР є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов ФОП ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 3902,97 грн, сплачений згідно квитанції від 22.08.2023 №0.0..1.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 04 серпня 2023 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3092 (три тисячі дев`яносто дві) гривні 97 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Фізична особа-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679).

Суддя Ф. А. Волдінер