Справа № 713/440/24
Суддя: КИРИЛЯК А. Ю.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 713/440/24
Провадження №2-а/713/17/24
РІШЕННЯ

іменем України

20.03.2024 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Кириляк А.Ю., з участю секретаря судових засідань Матейчук Степан Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Вижниця адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вижницького районного територіального центру комплектації та соціальної допомоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до Вижницького районного територіального центру комплектації та соціальної допомоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В позові вказує, що за направленням відповідача знаходився на обстеженні у лікаря-дерматолога прибути до відповідача 24.09.2023 року. Але цей день був неділя - вхідним, вважав що він є таким і у Відповідача, тому прибув наступного дня - 25.09.2023 року.

Працівник відповідача повідомив, що він порушив правила військового обліку і склав у відношенні нього протоколи про адміністративне порушення за ознаками ч. 2 ст. 210 КупАП, де було зазначено, що розгляд справи відбудеться у приміщенні відповідача 09. 10.2023 року

З протоколом не погодився, натомість надав пояснення, що має велику кількість захворювань, у зв`язку з чим просив зняти з військового обліку, додавши відповідні документи.

В зазначений день рішення не приймалося, вважав, що працівники відповідача самі дійшли висновку про те, що ніякого порушення він не скоював.

Однак, 23.01.2024 року отримав листа з Державної виконавчої служби, з якого довідався, що 04.12.2023 року відповідачем було винесено постанову № 1226, згідно якої він визнаний винним і йому призначено покарання у виді штрафу в сумі 5100,00 гривень. Враховуючи, що добровільно не сплатив штраф, його сума збільшилася вдвічі, тобто 10200,00 гривень

Однак ні виклику на розгляд справи 04.12.2023 року, ні самої постанови не отримував про винесене рішення не знав.

Вважає постанову № 1226 незаконною, такою, що порушує його права та законні інтереси та підлягає скасуванню виходячи з наступного:

Частиною 2 ст. 283 КУпАП встановлено, що постанова, окрім іншого, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Постанова № 1226 зазначеним вимогам не відповідає. Оскільки, в постанові не зазначена дата, коли позивач відмовився від проходження медичного огляду, коли і яким чином на нього викликався, у який спосіб ухилявся від призову. Тобто обставини справи не встановлені.

Також в постанові № 1226 зазначено, що позивач своїми діями не виконав військовий обов`язок чим порушив ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», який включає дотримання правил військового обліку абз. 8 ч. З ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 7 ч. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ № 1487 від 30.12.2022 року.

Однак, частина 2 ст. 17 Закону України «Про оборону» веде мову про те, що громадяни

України чоловічої статі, придатні до проходження військові служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Абзац 8 частини 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зазначає, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби: приписку до призовних дільниць: прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі: проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Таким чином, зазначені норми стосуються загальних правил, з них неможливо зробити висновок, яке саме правопорушення скоєне.

В постанові №1226 не зазначено, звідки та коли прибув до нового місця проживання і до якого саме місця, і це за умови, що місце проживання він взагалі ніколи не змінював.

Крім того, наданий йому протокол про адміністративне правопорушення від 25.09.2023 року складений за ознаками ч. 2 ст. 210 КУпАП , за порушення правил військового обліку, хоча, конкретно якого правила, не зазначено.

Відповідно до ст. 277 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Однак, протокол складено 25.09.2023 року, а постанову винесено 04.12.2023 року, тобто через 2,5 місяці, що с незаконним.

Також відповідачем порушено вимоги ст. 285 КУпАП згідно якої копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Таким чином, притягнення його до адміністративної відповідальності відбулося з численними порушеннями: його не повідомлено про час та місце розгляду справи, чим ще й порушено його право на захист та користування послугами адвоката; копія постанови не направлена взагалі; в постанові зазначено порушення, яке не міг вчинити, тому що не змінював місце проживання; інформація в проколі, як одному з доказів вчинення правопорушення не відповідає інформації в постанові.

Просив скасувати постанову від 4 грудня 2023 року № 1226 Вижницького районного територіального центру комплектації та соціальної допомоги про накладання штрафу за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію у відношенні ОСОБА_1 , як незаконну та закрити справу про адміністративне правопорушення. Витрати по справі віднести па відповідача.

Представник позивача в адресованому суду клопотанні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу у їх відсутність з позивачем.

Відповідачі у судове засідання не з`явився, належно повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи. Причини неявки суду не повідомив та у встановлений судом строк з дня одержання копії ухвали та копій документів не надав до суду відзив на позовну заяву, який би відповідав вимогам ст.162 КАС України.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2023 року Вижницьким районним територіальним центром комплектації та соціальної допомоги складено протокол про адміністративне правопорушення за № 1175 на позивача за ч.2 ст.210 КУпАП в якому вказано, що останній 25.09.2023 року о 11.20 год., порушив правила військового обліку та повідомлено його, що справа призначена до розгляду 09.10.2023 року .

Однак в протоколі не вказано , які саме правила військового обліку останнім порушено.

Крім того позивач у своїй заяві від 25.09.2024 року, просив його зняти з військового обліку у зв`язку з станом здоров`я . До заяви надав копії медичих документів.

Згідно постанови за № 1226 від 04 грудня 2023 року позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього штраф у сумі 5100,00 грн.

В постанові вказано, що громадянин ОСОБА_1 з моменту оголошення Президентом України Указів: №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» відмовився від проходження обов`язкового медичного огляду військово-лікарської комісії Вижницького РТЦК та СП, зокрема порушив закон «Про єдиний державний реєстр військовозобов`язаних» та порушив закон «Про військовий обов`язок та військову службу» а також ухилявся від призову .

Своїми діями громадянин ОСОБА_1 не виконав військовий обов`язок чим порушив ч.2 ст. 17 Закону України «Про оборону України», який включає дотримання правил військового обліку абз.8 ч.3 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.7 ч.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів Додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. а також порушив частину 2 статті 210-1 КУ про адміністративні правопорушення.

На підставі даної постанови Вижницьким відділом ДВС 15.01.2024 року відкрито виконавче провадження за № 73826631, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження.

23.01.2024 року отримав листа з Державної виконавчої служби.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Частиною 2 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в тому числі вчинене у особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно зі ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В своїх поясненнях позивач стверджує, що не відмовлявся від проходження медичного огляду та приходи на виклики працівників ТЦК .

Відповідач не надав жодного доказу на спростування доводів позивача

З огляду на зазначене, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваного рішення та наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того відповідно до вимог ч.1 ст.38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Судом встановлено, що порушення відповідачем виявлено 25 вересня 2023 року, а постанова складена 04.12.2023 року , тобто в порушення вимог передбачених ст.38 КУпАП.

Крім того, як стверджує позивач 09.10.2023 року справа відносно ного Вижницьким ТЦК е розглядалась. Інші докази , які б спростовували даний факт у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначених вище обставин та досліджених доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє обґрунтування, а тому в частині підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.246 ч. 5 п. 2 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду, зокрема, позовної заяви.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 вказала на те, що судовий збір за подання позовної заяви у справах щодо накладення адміністративного стягнення складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 гривень.

Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень суд, приходить до висновку, що дана вимога задоволенню не підлягає, з наступних підстав .

Доказів фактичної оплати вказаної суми за надання правової допомоги суду не надано, однак вказана обставина не є підставою для відмови у стягненні таких витрат на правничу допомогу.

Вказаний висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20, Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.06.2021 по справі № 159/5837/19 та Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19 та від 22.01.2021 по справі №925/1137/19.

В свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений час, значення спору для сторони тощо.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року по справі №160/6899/20.

Оскільки жодного доказу позивачем не надано, щодо оплати витрат на правничу допомогу.

На підставі ч.2 ст.19, 65 Конституції України, ст.ст.7, 9, 210 ч.2, 235, 245, 247, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та керуючись ст.ст.5, 20, 72, 77, 79, 139, 159, 162, 165, 194, 229, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вижницького районного територіального центру комплектації та соціальної допомоги про скасування постанови про адміністративне правопорушення,- задовольнити частково.

Постанову начальника Вижницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області Колесниченко Сергія Костянтиновича №1226 від 04.05.2024 року про накладення стосовно ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 -1 КУпАП у виді штрафу в сумі 5100,00 грн., визнати протиправною та скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Вижницького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Січових Стрільців, 4, Чернівецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач . ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1

Відповідач - Вижницький районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки Чернівецької області, юридична адреса: м. Вижниця, вул. Січових Стрільців, 4, Чернівецької області, .

Суддя Антоніна КИРИЛЯК