Справа № 520/37608/23
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року № 520/37608/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання незаконним рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним адміністративним позовом, який було уточнено та просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії за вислугу років призначеної відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі № 520/5063/20 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №2-209зп від 15.07.2022 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років), відповідно до якої розмір заробітної плати/грошового забезпечення станом на 15.07.2022 за відповідною посадою заступника начальника Департаменту становить 79 092,00 грн, у тому числі:посадовий оклад 60 840,00 грн, надбавка за вислугу років 18 252,00 грн, а чинна заробітна плата/грошове забезпечення за відповідною посадою прокурора становить 104 793,82 грн, з розрахунку 90 % від розміру заробітної плати/грошового забезпечення за відповідною посадою прокурора без обмежень і особливостей, встановлених Законами України №2148-VІІІ від 03.10.2017 №1058-ІV від 09.07.2003, а також Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи №3668-VІ від 08.07.2011 та Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213- VІІІ від 02.03.2015, у тому числі без обмежень і особливостей, які можуть передбачитися законом для осіб з числа пенсіонерів, що працюють;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити різницю суми між нарахованою після перерахунку пенсію та фактично отриманою пенсією, починаючи з 01.09.2022.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за вислугою років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури на підставі довідки Офісу Генерального прокурора №2-209зп від 15.07.2022, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу та отримана ним.

Відповідач відзив на позов до суду не надав. Відповідач належним чином повідомлений про наслідки неподання відзиву на позов, передбачені ч. 6 ст. 162 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківської області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ.

На підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі №520/5063/20, позивачці була призначена пенсія з 23.03.2020 у розмірі 90% від сум заробітної плати у повному обсязі без обмеження її максимальним розміром.

18.07.2022 позивачка звернулася до відповідача для перерахунку пенсії у відповідності до довідки Офісу Генерального прокурора №2-209зп від 15.07.2022, без обмеження пенсії граничним розміром, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати.

Рішенням № 56 від 21.12.2022 відділу перерахунків пенсії № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління пенсійного фонду України в Харківський області позивачці відмовлено у перерахунку пенсії.

Позивачка вважаючи, що відповідачем протиправно відмовлено в проведенні перерахунку йому пенсії за вислугою років, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, на підставі довідці Офісу Генерального прокурора №2-209зп від 15.07.2022, без обмеження пенсії граничним розміром, з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати, звернувся до суду для захисту своїх прав, свобод та законних інтересів.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до ч. 13 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» обчислення (перерахунок) пенсії проводиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.

Відповідно до ч. 18 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії може бути виплачено йому не більше як за 12 місяців. Перерахунок пенсії провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день призначення пенсії.

Крім цього, 14.10.2014 Верховною Радою України прийнято новий Закон України «Про прокуратуру» №1697-VІІ (далі - Закон № 1697-VII), який набрав чинності 15 липня 2015 року.

Новий Закон України «Про прокуратуру» також містить аналогічні положення щодо пенсійного забезпечення працівників прокуратури, а саме ст. 86 Закону.

Згідно ч. 13 ст. 86 цього Закону пенсії за вислугу років відповідно до цієї статті призначаються, перераховуються і виплачуються уповноваженими на це державними органами.Також відповідно до ч. 20 Закону, призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 86 Закону, пенсія призначається в розмірі 70 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В подальшому, Законом України №76-VІІІ від 28.12.2014 до ч. 2 цієї статті внесено зміни, відповідно до яких пенсія призначається в розмірі 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати.

Водночас положення Закону № 1697-VІІ в первинній редакції (Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року) щодо підстав та порядку перерахунку раніше призначених пенсій працівникам органів прокуратури змін не зазнали, а вимоги ч. 2 ст. 86 цього Закону стосуються виключно призначення пенсій працівникам органів прокуратури в розмірі 60 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати у разі реалізації ними такого права після набрання чинності Закону № 1697-VІІ, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що при перерахунку пенсії пенсіонерам органів прокуратури має застосовуватися норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, на підставі якої призначено пенсію (ст. 50-1 Закону №1789-ХІІ). Частина друга Закону України «Про прокуратуру» №1697-VІІ регулює правовідносини з призначення пенсії, а не її перерахунку, що не є тотожним поняттям, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Викладене узгоджується з правовими висновками, викладеними в рішеннях Верховного Суду України у справах № 21-348а13 від 10.12.2013, № 21-420а13 від 10.12.2013, № 21-445а13 від 17.12.2013, № 21-2432а15 від 06.10.2015 і правовими висновками, викладеними в постановах Верховного Суду у справах №203/5765/15-а, №569/4150/16-а, №635/6663/16-а, №203/5765/15-а, №308/11498/16-а, №559/2862/16-а, №414/656/16-а.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки перерахунок пенсії пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної позивачу пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати, то при визначенні перерахованого розміру не може бути застосоване законодавство, яке стосується порядку призначення пенсії.

Частина 20 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка регулює порядок перерахунку пенсії, не містить жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку. Жодним нормативним документом не передбачено право органів Пенсійного фонду переглядати процент розрахунку вже призначеної пенсії за вислугу років за Законом України «Про прокуратуру».

Отже, при перерахунку пенсії позивачу відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», яка застосовується саме при призначенні пенсії. При перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір заробітної плати (грошового забезпечення).

Така позиція узгоджується із судовою практикою та висновками Верховного Суду. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18 також вказав, що відсотки, які були визначенні при призначенні пенсії, повинні зберігатись і в подальшому при проведенні перерахунку. Велика Палата Верховного Суду погодилась з таким рішенням і постановою від 16.10.2019 залишила його без змін.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд зазначає, що відповідно до п.5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005 № 8-рп/2005 пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. ст. 22, 64 Конституції України право на пенсійне забезпечення відповідних категорій громадян, встановлене законами України, є таким, що не підлягає звуженню та обмеженню. Тому звуження та обмеження змісту й обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів відповідно до ст. 22 Конституції України не допускається.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема належать громадяни, які відповідно до ст. 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону, податкової міліції, державної охорони, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (зокрема рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Конституційний Суд України зазначає, що багато таких «пільг», встановлених Законами України «Про міліцію», «Про прокуратуру» тощо, є не пільгами, а гарантіями та іншими засобами забезпечення професійної діяльності окремих категорій громадян, ефективного функціонування відповідних органів (п. 3 рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 № 1-15/2002).

Поряд з цим, у п. 6 цього ж рішення зазначено: Конституційний Суд України вважає, що оскільки для значної кількості громадян України пільги, компенсації і гарантії, право на які передбачене чинним законодавством, є додатком до основних джерел існування, необхідною складовою конституційного права на забезпечення життєвого рівня (стаття 48 Конституції України) (254к/96-ВР), який принаймні не може бути нижчим від прожиткового мінімуму, встановленого законом ( частина третя статті 46 Конституції України) (254к/96-ВР), то звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України (254к/96-ВР) не допускається. Зупинення дії цієї норми можливе лише за умови введення відповідно до пункту 31 частини першої статті 85 та пункту 19 статті 92 Конституції України (254к/96-ВР) надзвичайного стану (стаття 64 Конституції України) (254к/96-ВР).

У ч. 2 ст. 8 Конституції України встановлено вимогу щодо Законів України - усі вони приймаються виключно на основі Конституції України і повинні відповідати їй (п. 4 рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі № 1-29/2007).

Крім того, у п. 3.2 рішення Конституційного Суду України від 09.07.2007 у справі № 1-29/2007 визначено, що утверджуючи і забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист і юридичними засобами здійснення цього права, а тому відповідно до частини другої статті 6, частини другої статті 19, частини першої статті 68 Конституції України вони є загальнообов`язковими, однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами. Невиконання державою своїх соціальних зобов`язань щодо окремих осіб ставить громадян у нерівні умови, підриває принцип довіри особи до держави, що закономірно призводить до порушення принципів соціальної, правової держави. Принципи соціальної держави втілено також у ратифікованих Україною міжнародних актах: Міжнародному пакті про економічні, соціальні і культурні права 1966 року, Європейській соціальній хартії (переглянутій) 1996 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та рішеннях Європейського суду з прав людини.

У п. 4 рішення від 11.10.2005 у справі № 1 -21/2005 Конституційний Суд України вказав, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовних органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства прямої дії норм Конституції України, а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів. Зазначені конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачають за змістом статей 1, 3, 6 (частина друга), 8, 19 (частина друга), 22, 23, 24 (частина перша) Основного Закону України правові гарантії, правову визначеність і пов`язану з ними передбачуваність законодавчої політики у сфері пенсійного забезпечення, необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано, тобто набуте право не може бути скасоване, звужене.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісні характеристики.

У рішеннях Конституційного Суду України зазначалось, що пільги компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за статтею 22 Конституції України (254к/96-ВР) не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99, від 20.03.2002 № 5-рп/2002, від 17.03.2004 № 7-рп/2004, 01.12.2004 № 20-рп/2004).

Виходячи із викладеного у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій працівників правоохоронних органів, зокрема працівників прокуратури, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

У рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 № 1-9/2015 зазначено, що Україну проголошено соціальною, правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту форм і видів пенсійного забезпечення (п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України).

У п. 2 Постанови Пленуму Верховною Суду України від 01.11.1996 №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що оскільки Конституція України, як зазначено в статті 8 має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають оцінювати законність того чи іншого нормативно-правового акту, з точки зору його відповідності Конституції та у всіх необхідних випадках застосовувати Конституцію, як акт прямої дії.

Судові рішення повинні ґрунтуватись на Конституції, а також на чинному законодавстві, яке не суперечить їй.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно вимог ч. 3 ст. 6 КАС України звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України - гарантується.

Таким чином, відповідач у порушення вищенаведених конституційних норм обмежив існуюче у позивачці право, передбачене Законом України «Про прокуратуру», на перерахунок пенсії, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що його рішення є неправомірними та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд для ефективного захисту прав позивачці, вважає необхідним вийти за межі позовних вимог та визнати неправомірним і скасувати рішення № 56 від 21.12.2022 відділу перерахунків пенсії № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління пенсійного фонду України в Харківський області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до заяви № 111від 18.07.2022.

Згідно з ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, з метою повного захисту порушених прав та інтересів особи, необхідним є саме зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі здійснення перерахунку та виплати пенсії.

Таким чином, належним захистом порушеного права позивача на перерахунок призначеної пенсії є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести перерахунок з 01.09.2022, пенсії за вислугу років призначеної відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі № 520/5063/20 на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 2-209зп від 15.07.2022 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років), відповідно до якої розмір заробітної плати/грошового забезпечення станом на 15.07.2022 за відповідною посадою заступника начальника Департаменту становить 79 092,00 грн, у тому числі:посадовий оклад 60 840,00 грн, надбавка за вислугу років 18 252,00 грн, а чинна заробітна плата/грошове забезпечення за відповідною посадою прокурора становить 104 793,82грн., з розрахунку 90% від розміру заробітної плати/грошового забезпечення за відповідною посадою прокурора без обмежень і особливостей, встановлених Законами України №2148-VІІІ від 03.10.2017 №1058-ІV від 09.07.2003, а також Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної сістеми№3668-VІ від 08.07.2011 та Закону України«Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213- VІІІ від 02.03.2015, у тому числі без обмежень і особливостей, які можуть передбачитися законом для осіб з числа пенсіонерів, що працюють.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання незаконним рішення та його скасування, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення № 56 від 21.12.2022 відділу перерахунків пенсії № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління пенсійного фонду України в Харківський області про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області(майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити з 01.09.2022 перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за вислугу років призначеної відповідно до рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.05.2020 у справі № 520/5063/20, на підставі довідки Офісу Генерального прокурора № 2-209зп від 15.07.2022 про складові заробітної плати/грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років), відповідно до якої розмір заробітної плати/грошового забезпечення станом на 15.07.2022 за відповідною посадою заступника начальника Департаменту становить 79 092,00 грн, у тому числі: посадовий оклад 60 840,00 грн, надбавка за вислугу років 18 252,00 грн, а чинна заробітна плата/грошове забезпечення за відповідною посадою прокурора становить 104 793,82 грн, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати/грошового забезпечення за відповідною посадою прокурора без обмежень і особливостей , встановлених Законами України № 2148-VІІІ від 03.10.2017 № 1058-ІV від 09.07.2003, а також Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної сістеми№3668-VІ від 08.07.2011 та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» №213- VІІІ від 02.03.2015р., у тому числі без обмежень і особливостей, які можуть передбачитися законом для осіб з числа пенсіонерів, що працюють.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) різницю суми між нарахованою після перерахунку пенсії та фактично отриманою пенсією, починаючи з 01.09.2022.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати за сплату судового збору в розмірі 2 147,2 (дві тисячи сто сорок сім гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.