Справа № 160/24103/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
20.09.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач-3), в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування стажу ОСОБА_1 у період з 01.06.1983 по 31.07.1988 під час призначення пенсії та непроведення перерахунку пенсії із врахуванням зазначеного стажу роботи, а бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням зазначеного стажу;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням стажу роботи у період з 01.06.1983 по 31.07.1988 для визначення розміру пенсії з дня її призначення, а саме з 13.03.2023.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
04.10.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому відповідач-3 просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначає, що в період трудової діяльності позивача з 01.06.1983 по 31.07.1988, та внесення запису №9 у трудову книжку про переведення (звільнення) позивача з роботи, чинною була Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах і організаціях, затверджена постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 за №162 (надалі по тексту також - Інструкція №162). Положеннями пункту 2.3. Інструкції №162 визначено, що всі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). За змістом пункту 2.13. Інструкції №162 у графі 3 розділу "Відомості про роботу" як заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 вказується дата прийому на роботу. У графі 3 пишеться: "Прийнято або призначено в такий цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади та присвоєного розряду. При звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (пункт 4.1 Інструкції №162). Отож, станом на 19.09.2023 у позивача відсутні додаткові документи, окрім трудової книжки, підтверджуючі спірний період роботи з 01.06.1983 по 31.07.1988. При цьому, повноважним органом для обрахунку та призначення пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів.
11.12.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду клопотання про долучення до матеріалів справи пенсійної справи позивача.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
З 13.03.2023 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Після призначення пенсії позивачем було виявлено, що при призначенні пенсії не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.06.1983 по 31.07.1988.
Позивач звернулась із заявами про зарахування періоду роботи з 01.06.1983 по 31.07.1988 до страхового стажу до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, оскільки обчислення пенсії до виплати проводив відповідач-2, затверджував це обчислення відповідач-3, а виплачує відповідач-1.
Відповідач-1 листом від 23.08.2023 №1000-0202-8/126495 повідомив, що інформація конфіденційна, направлена поштою на адресу реєстрації позивача.
Відповідач-3 листом від 05.09.2023 №8446-7963/Г-02/8-0900/23 повідомив, що до стажу не зараховано період роботи з 01.06.1983 по 31.07.1988, оскільки в трудовій книжці очевидне виправлення дати наказу про переведення, в зв?язку з ліквідацією облуправління Житлосоцбанку (запис №9 трудової книжки), яке не засвідчене належним чином, згідно з вимогами Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.
Не погодившись з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування стажу ОСОБА_1 у період роботи з 01.06.1983 по 31.07.1988 під час призначення пенсії та непроведення перерахунку пенсії із врахуванням зазначеного стажу роботи, та з бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням зазначеного стажу, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV унормовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Як встановлено судом, позивач первісно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком 16.03.2023.
До заяви позивачем було додано: паспорт, довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру, довідку про заробітну плату із СПОВ про заробітну плату з 01.07.2000 по день звернення, заяву про виплати пенсії, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, трудову книжку.
Вказане підтверджується розпискою-повідомленням від 16.03.2023, зареєстрованою за №655.
Позивачу не було зараховано до страхового стажу період роботи з 01.06.1983 по 01.08.1988 у Тургайській обласній конторі державного банку, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , (записи №5-№9) відсутній підпис відповідальної особи та печатка, наявні відомості тільки про переведення з організації в організацію, що суперечить вимогам Інструкції.
05.07.2023 позивач звернулась із заявою встановленого зразку про перерахунок пенсії та долучила архівну довідку від 26.05.2023 №Г-2 про період роботи з 01.06.1983 по 01.08.1988 в Тургайській обласній конторі державного банку.
Документи за принципом екстериторіальності опрацьовувались Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Судом проаналізовано трудову книжку ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 14.10.1980 та встановлено, що в спірний період роботи з 01.06.1983 по 01.08.1988, не зарахований відповідачами до страхового стажу, позивач працювала в Тургайській обласній конторі державного банку.
Записи №№5-8 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 14.10.1980 не містять жодних підписів відповідальних осіб та печаток підприємства.
Згідно з Порядком подання та оформлення документів для призначення перерахунку пенсії відповідно до Закону №1058, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (зі змінами) (надалі Порядок №22-1), орган, що призначає пенсію, перевіряє зміст та належність оформлення наданих для призначення пенсії документів.
Пунктами 2.6, 2.9, 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 передбачено порядок введення трудових книжок.
Згідно із п. 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерством праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (далі- Інструкція) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів.
Відповідно до пункту 2.6 Інструкції, у разі виявлення неправильного неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим н органом, де було зроблено відповідний запис.
Суд враховує, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає вину особи, яка бажає отримувати пенсію, у недоліках таких записів.
Проте, у цьому випадку недолік трудової книжки не є неістотним, оскільки записи №№5-8 трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 14.10.1980 взагалі не містять жодних підписів відповідальних осіб та печаток підприємства.
Відповідний недолік ставить під сумнів достовірність записів про роботу позивача у спірний період, а тому є обґрунтована необхідність надання уточнюючої довідки, яка позивачем подана не було разом з документами на призначення пенсії від 16.03.2023.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вказаний період роботи позивача підтверджений довідкою №Г-2 від 26.05.2023, проте, суд не може надавати оцінку вказаній довідці, оскільки вона не була надана позивачем разом із заявою від 16.03.2023 про призначення пенсії.
Вказана довідка була надана при повторному зверненні із заявою про перерахунок пенсії 05.07.2023.
Тобто відповідачами не надавалась оцінка довідці №Г-2 від 26.05.2023 при розгляді питання про призначення пенсії та неврахування спірного періоду роботи позивача.
З огляду на вказане судом не встановлено порушень чинного пенсійного законодавства в діях відповідачів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, позивачем обрано неналежний спосіб правового захисту, оскільки мотиви позовної заяви містять посилання на уточнюючу довідку, яка не була предметом розгляду відповідачів при вирішенні питання про призначення пенсії.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд робить висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовної заяви.
Судові витрати розподілу не підлягають, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський