Справа № 360/1520/23
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без розгляду частини позовних вимог

19 березня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1520/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., під час розгляду справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання противоправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26.12.2023 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі перший відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області) в якій просить:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з виплати надбавок до пенсії учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження ним дійсної строкової служби ОСОБА_1 , що став особою з інвалідністю у відповідності до статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» 01.06.2019 незаконною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зробити перерахунок, нарахувати та сплатити ОСОБА_1 наступні надбавки до пенсії: 1) Підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2-ї групи; 2) цільову допомогу інвалідам війни 2-ї групи починаючі з 01.06.2019.

Ухвалою суду від 27.12.2023 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 16.01.2024 відкрито провадження у справі, визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду вирішено розглянути після надходження відзиву на позов.

Позивачем на виконання ухвали суду від 16.01.2024 надано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Вирішуючи питання щодо строків звернення до суду, слід зазначає.

Частина перша статті 118 Кодексу адміністративного суду України (далі КАС України) визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Предметом цього спору є незгода позивача з тим, що йому не призначались та не виплачувались: підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2-ї групи; цільова допомога інвалідам війни 2-ї групи починаючі з 01.06.2019.

При цьому, початок перебігу строку звернення до суду позивач пов`язує з моментом, коли ухвалено рішення у справі № 360/867/23, яким позов задоволено, визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради від 11.05.2019 про втрату статусу особи з інвалідністю внаслідок війни позивачем.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 у справі № 510/1286/16-а вказала на те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно - правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок.

При цьому, поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 № 340/1019/19).

Верховний Суд наголошує, що пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових.

Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 відступила від висновків, викладених, зокрема у постановах від 29.10.2020 у справі № 816/197/18, від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а, від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18 щодо застосування строку звернення до суду у соціальних спорах, у яких, зокрема зазначено, що при застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви без розгляду на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави (постанови Верховного Суду від 29.10.2020 у справі № 816/197/18 (касаційне провадження №К/9901/50050/18), від 20.10.2020 у справі № 640/14865/16-а (касаційне провадження № К/9901/36805/18), а також про те, що строк звернення позивача до суду у випадку спірних правовідносин розпочав перебіг після отримання позивачем листа-відповіді від органу Пенсійного фонду, а не після отримання пенсії за відповідний період (постанова Верховного Суду від 25.02.2021 у справі № 822/1928/18) та дійшла наступного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у спорах цієї категорії:

1) для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

2) пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

З матеріалів справи встановлено, що позивачу за спірний період нараховувалась та виплачувалась щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796-ХІІ) у сумі 379,60 грн та з 19.02.2024 виплачується підвищення, як особі з інвалідністю ІI групи - 40% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та цільова допомога особам з інвалідністю внаслідок війни в розмірі 50,00 грн.

Тобто, позивач отримавши пенсію за червень 2019 року не міг не знати про порушення його прав на соціальний захист в частині не виплати цільової допомоги у сумі 50,00 грн.

Отже, посилання на рішення суду у справі № 360/867/23, з урахуванням наведеного, суд вважає не обґрунтованим.

Суд зазначає, що звернення позивача до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області з повідомленням від 22.05.2019, яке зареєстровано за вхід номером 1739/01-31, в якому просив тимчасово, на строк до відновлення статусу, припинити нарахування виплат за законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не може бути підставою для припинення нарахування та виплати доплат та підвищень до пенсії, оскільки чинним законодавством визначено вичерпний перелік припинення виплати пенсії (стаття 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Суд враховує, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Подібна правова позиція висловлено у постанові Верховного Суду від 17.03.2021 у справі № 160/6430/20.

Суд наголошує, що цільова доплата до пенсії у сумі 50,00 грн має щомісячний характер і про її припинення, зменшення чи нарахування у неправильному розмірі позивачу мало бути відомо не пізніше неотримання/отримання вперше такої виплати у межах спірного періоду.

Отже, позивач не був позбавлений права звернутись з позовом до адміністративного суду в установлений шестимісячний строк.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Твердження вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку не вказують на обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне в період з 01.06.2019 до 26.06.2023 звернення до суду. Позивачем не надано доказів на підтвердження таких обставин.

За таких обставин подання позивачем у грудні 2023 року позовної заяви за відсутності належного обґрунтування причин зволікання із оскарженням рішень, бездіяльності відповідача щодо безпідставного, на думку позивача, не нарахування та невиплати, починаючи з 01.09.2019, суми доплати до пенсії, матиме наслідком порушення принципу правової визначеності, що є неприпустимим з огляду на принципову позицію Європейського Суду з прав людини у цьому питанні.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просив відновити виплату доплат до пенсії з 01.06.2019, а з цим позовом звернувся лише 26.12.2023, беручи до уваги періодичний характер пенсійних виплат, об`єктивність різниці в отримуваній кожного місяця суми пенсії та наведені правові висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення з цим адміністративним позовом до суду в частині позовних вимог за період з 01.06.2019 до 25.06.2023, у зв`язку з чим наведенні причини пропуску строку до суду визнаються судом не поважними, тому заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 240 КАС України Суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 240 КАС України про залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про залишення позову без розгляду може бути оскаржена.

Отже, враховуючи, що позивачем пропущений строк звернення до суду, в заяві не зазначені підстави пропуску звернення до суду, які можуть бути визнані судом поважними, приписи частини третьої статті 123, пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, позовні вимоги в частині щодо нарахування та виплати підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2-ї групи та цільової допомоги інвалідам війни 2-ї групи за період з 01.06.2019 до 25.06.2023 підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 240, 243, 248 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині вимог щодо визнання бездіяльність незаконною та зобов`язання зробити перерахунок, нарахувати та сплатити ОСОБА_1 наступні надбавки до пенсії: 1) Підвищення інвалідам армії, прирівняних до інвалідів війни 2-ї групи; 2) Цільову допомогу інвалідам війни 2-ї групи за період з 01.06.2019 до 25.06.2023 - залишити без розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива