Справа № 380/30134/23
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 рокусправа № 380/30134/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів.

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» (місцезнаходження: 81127, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, вул. Тракт Глинянський, буд. 29, , ел. пошта ) звернулося до суду з позовом до Львівської митниці (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, , ел. пошта ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 07.09.2023 № UA209000/2023/100553/1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що ним було подано достатньо доказів на підтвердження заявленої митної вартості товару за основним методом. На думку позивача, Львівською митницею, усупереч вимогам діючого законодавства за результатами опрацювання поданої митної декларації та документів, протиправно було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Зазначає, що в оскаржуваному рішенні не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано та не зазначено інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості і, як наслідок - до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом. Позивач не погоджується із зазначеними у спірному рішенні доводами митного органу та стверджує, що подані ним документи містять усі відомості, що визначають та підтверджують митну вартість товару.

Ухвалою суду від 27.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву.

На адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання, у якому відповідач просить розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням сторін.

На виконання вказаної ухвали відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого він заперечував проти задоволення позову. Зазначив на обґрунтування такої позиції про те, що при проведенні у відповідності до положень ст. 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що у документах, наданих декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товару, не містяться всі дані відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та виявлені окремі розбіжності або неточності. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Оскільки декларантом не було надано повного переліку додаткових документів, витребуваних відповідачем, документи, надані декларантом на підтвердження числових значень складових задекларованої митної вартості товарів, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у органах доходів і зборів відсутні підстави для визнання митної вартості оцінюваних товарів, заявленої декларантом за основним методом. Таким чином, відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, прийняте ним в межах повноважень та на підставі чинного законодавства України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» () зареєстроване 12.06.2020, як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Основний вид господарської діяльності згідно з КВЕД: 23.91 Виробництво абразивних виробів.

Інші види діяльності: Організування поховань і надання суміжних послуг, Інша поштова та кур`єрська діяльність, Механічне оброблення металевих виробів, Кування, пресування, штампування, профілювання; порошкова металургія, Виробництво інших гумових виробів, Виробництво інших виробів із пластмас, Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування, Діяльність готелів і подібних засобів тимчасового розміщування, Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах, Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, Ремонт і технічне обслуговування готових металевих виробів, Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами, Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет, Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах, Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, Неспеціалізована оптова торгівля, Виробництво інших готових металевих виробів, н.в.і.у., Різання, оброблення та оздоблення декоративного та будівельного каменю.

04.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» (Покупець) та New Polaris Lux S.r.l. (Постачальник) укладено Контракт поставки № 04/10/2022.

Згідно з п. 1.1. Контракту, Постачальник зобов`язується передавати у власність Покупця у замовлені строки товари згідно з інвойсами (далі - товар), а Покупець зобов`язується приймати вказаний товар і оплачувати його на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 3.1. Контракту, кількість товару, що підлягає поставці, та його асортимент визначаються інвойсами, що видається на кожну партію товару.

Згідно з п. 6.1. Контракту, ціна товару зазначається в інвойсах.

Відповідно до п. 6.3. Оплата здійснюється в Євро, 100% передоплата.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» придбало у Постачальника Товар загальною вартістю 19 336,80 євро 80 євроцентів згідно з Інвойсу № 37 від 30.08.2023.

З метою митного оформлення вказаного Товару, декларантом (Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЖІ ТІ ЕЛ» на підставі Договору № 53-2022 від 26.12.2022) 05.09.2023 подано до Львівської митниці електронну митну декларацію № 23UA89U3, де було визначено митну вартість товару, що імпортується, за основним методом за ціною договору (контракту) з підтверджуючими документами.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації митної вартості товарів та обраного методу її визначення, декларантом до митного контролю разом з митною декларацією № 23UA89U3, надані документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: Рахунок-фактуру (Інвойс) (Commercial Invoice) № 37 від 30.08.2023; автотранспортну накладну (Road consignment note) № 031436 від 30.08.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №VE N. T 288384 від 31.08.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару (Платіжну інструкцію) від 18.05.2023 № 63JBKLN5; банківський платіжний документ, що стосується товару (Платіжну інструкцію) від 15.06.2023 №68JBKLN6; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 04-1727 від 04.09.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 04/09/1 від 04.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 04/10/2022 від 04.10.2022; договір про надання послуг митного брокера № 53-2022 від 26.12.2022; договір (контракт) про перевезення № 29/08/23 від 29.08.2023; Копія митної декларації країни відправлення № 23ITQ3J010042406E4 від 31.08.2023.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення про подання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару, на яке позивач надав відповідь, просив завершити контроль за заявленою митною вартістю та випустити товар у вільний обіг, а також на вимогу надав документи: платіжні інструкції від 18.05.2023 № 63JBKLN5, від 15.06.2023 №68JBKLN6; прайс б/н від 30/08/23; висновок експерта № 23/1/476 від 06/09/23; видаткові накладні; експортну декларацію № 23ITQ3J010042406E4 від 31.08.2023.

За результатами розгляду документів позивача Львівською митницею оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/002310, якою повідомлено про відмову у митному оформленні (випуску) товарів з таких причин: неможливість завершення м/о у зв`язку з невірно заповненими графами гр. 12, 45, 43, 44, 46, 47, в МД, відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 07.09.2023 № UA209000/2023/100553/1 (порушено умови декларування передбачені п. 1, п. 8 ст. 257 МКУ, ст. 55 МКУ, ПКМУ від 21.05.12 № 450).

В картці декларанту роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, а саме: подання нової МД із врахуванням Рішення про коригування митної вартості від 07.09.2023 №UA209000/2023/100553/1. Рішення про відмову у прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до статті 24 Митного кодексу України може бути оскаржене у митному органі вищого рівня Львівська митниця: 79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка, 1 або в суді.

Львівською митницею Державної митної служби України прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 07.09.2023 № UA209000/2023/100553/1, оскільки подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар.

Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- у документах № 63JBKLN5 від 18.05.2023 та № 68JBKLN6 від 15.06.2023 вказано, що дані документи є платіжною інструкцією; такі не є документами, які засвідчують факт переведення коштів;

- у вищезазначених документах міститься посилання на контракт;

- відповідно до п. 2.1.1. договору на перевезення № 29/08/23 подається заявка на перевезення, яка є невід`ємною частиною договору (не подавалась);

- в довідці на перевезення вказана сума навантаження (200 грн), яка не підтверджена документально та не відповідає дійсності.

Львівська митниця Державної митної служби України відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст.54 МКУ, не визнала заявлену митну вартість, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, зазначивши, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ ІІІ. Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД UA4033070/2023/000288 від 16.03.2023 де оформлено товари з подібними характеристиками вартість такого товару становить 1,67 дол. США за кг. (даного виду товару). Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

07.09.2023 Декларантом повторно подано електронну митну декларацію, якій присвоєно № 23UA11U5 про декларування зазначеного товару.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МК України).

Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 6 ст. 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2 - 4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Згідно із ч. ч. 3-6 ст. 57 МК України Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст.ст.59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до 4-5 ст.58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п.2 ч.1 ст.57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

За приписами ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст.ст. 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Судом встановив, що позивач визначив митну вартість товару згідно з поданою митною декларацією від 05.09.2023 №23UA89U3 за основним методом за ціною зовнішньоекономічного контракту.

Наданий до митного оформлення Рахунок-фактура (Інвойс) № 37 від 30.08.2023 у розумінні ст. 52 Митного кодексу України містить відомості про вартість товарів, яка становить 19 336,80 євро 80 євроцентів, а також узгоджену Сторонами інформацію про товар, що постачається.

Згідно з Декларацією про походження товару (Dichiarazione di origine delle merci) від 30.08.2023 вартість товару становить 19 336,80 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять шість) євро 80 євроцентів.

Відповідно до митної декларації країни відправлення № 23ITQ3J010042406E4 від 31.08.2023, яка відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України є додатковим документом, що подається (за наявності) декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в графі 22 зазначено також ціну в розмірі 19 336,80 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять шість) євро 80 центів.

Згідно з даними митної декларації від 05.09.2023 №23UA89U3 та повторно поданої митної декларації від 07.09.2023 № 23UA11U5 в графі 22 зазначено також ціну в розмірі 19 336,80 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять шість) євро 80 євроцентів, в яких ціна зазначена у валюті євро, що передбачено контрактом та не суперечить його змісту та в розмірі згідно з рахунком-фактурою (інвойс) № 37 від 30.08.2023.

Таким чином, ціна товару в рахунку-фактурі (інвойс) № 37 від 30.08.2023 відповідає фактурній вартості, зазначеній у поданих митних деклараціях.

З матеріалів справи також встановлено, що позивач подавав такі документи для підтвердження митної вартості товарів до митної декларації № 23UA89U3, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: Рахунок-фактуру (Інвойс) (Commercial Invoice) № 37 від 30.08.2023; автотранспорту накладну (Road consignment note) № 031436 від 30.08.2023; Сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 (Movement certificate EUR.1) №VE N. T 288384 від 31.08.2023; банківський платіжний документ, що стосується товару (Платіжну інструкцію) від 18.05.2023 № 63JBKLN5; банківський платіжний документ, що стосується товару (Платіжну інструкцію) від 15.06.2023 №68JBKLN6; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 04-1727 від 04.09.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 04/09/1 від 04.09.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 04/10/2022 від 04.10.2022; договір про надання послуг митного брокера № 53-2022 від 26.12.2022; договір (контракт) про перевезення № 29/08/23 від 29.08.2023; копія митної декларації країни відправлення № 23ITQ3J010042406E4 від 31.08.2023.

Також, декларантом додатково надано Експертний висновок судового експерта Білобран С.З. від 06.09.2023 № 23/1/476, згідно з яким ринкова вартість об`єктів дослідження за одиницю виміру станом на вересень 2023 (на час проведення дослідження) при ввезені на митну територію України без нарахування митних платежів та зборів, який поступає на адресу ТзОВ «ДЕЛЬФІНТУЛС» від фірми New Polaris Lux S. r. l. По контракту № 04/10/2022 від 04.10.2022 за межами території України з врахуванням витрат на їх доставку до кордону України (митної території України) без нарахування митних платежів та зборів, може складати, EUR без ПДВ/шт:

1. шліфувальні вклади з інших агломерованих абразивів, призначені для фінішного полірування граніту Fikert 140mm gr. 36 magnesite granite, країна походження - Європейський Союз (Італійська Республіка) - від 0,753 до 0,864;

2. шліфувальні вклади з інших агломерованих абразивів, призначені для фінішного полірування граніту Fikert 140mm gr. 60 magnesite granite, країна походження - Європейський Союз (Італійська Республіка) - від 0,753 до 0,864;

3. шліфувальні вклади з інших агломерованих абразивів, призначені для фінішного полірування граніту Fikert 140mm gr. 120 magnesite granite, країна походження - Європейський Союз (Італійська Республіка) - від 0,753 до 0,864;

4. шліфувальні вклади з інших агломерованих абразивів, призначені для фінішного полірування граніту Fikert 140mm gr. 220 magnesite granite, країна походження - Європейський Союз (Італійська Республіка) - від 0,753 до 0,864;

5. шліфувальні вклади з інших агломерованих абразивів, призначені для фінішного полірування граніту Fikert 140mm gr. 320 magnesite granite, країна походження - Європейський Союз (Італійська Республіка) - від 0,880 до 0,904.

Щодо зазначення відповідачем того, що «у документах № 63JBKLN5 від 18.05.2023 та № 68JBKLN6 від 15.06.2023 вказано, що дані документи являються платіжною інструкцією; це не являється документами, які засвідчують факт переведення коштів», «у вищезазначених документах міститься досилання на контракт», то суд зазначає таке.

На підтвердження попередньої оплати за товар, декларант надав митному органу платіжну інструкцію № 63JBKLN5 від 18.05.2023 про оплату 5896 євро 80 євроцентів та №68JBKLN6 від 15.06.2023 про оплату 13 440,00 євро на рахунок New Polaris Lux S.r.l. згідно із зазначеним вище Контрактом, що становить 19 336,80 (дев`ятнадцять тисяч триста тридцять шість) євро 80 євроцентів та відповідає сумі, що зазначена в Інвойсі № 37 від 30.08.2023.

Вищезазначені твердження митного органу ніяким чином не впливають на рівень заявленої митної вартості оцінюваних товарів у розумінні ч.5 ст.58 МКУ, відповідно до якої ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Суд наголошує, що встановлення умов оплати є повноваженням сторін договору. Згідно з ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Законодавством не надано право митним органам встановлювати умови, на яких повинна здійснюватися оплата по укладеному договору між суб`єктами господарювання. Умова оплати по договору жодним чином не стосується ціни товару (митної вартості) та інших її складових.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.

Згідно з п. 6.1. Контракту, ціна товару зазначається у інвойсах.

Наданий до митного оформлення Інвойс № 37 від 30.08.2023 у розумінні ст. 52 МК України містить відомості про вартість товарів, який виставлений постачальником у відповідності до зовнішньоекономічного контракту № 04/10/2022 від 04.10.2022, що і зазначено в платіжних інструкціях.

Крім того, із контракту не видно, щоб сторони узгоджували додаткові вимоги щодо зазначення у графі «Призначення платежу» платіжної інструкції спеціальні умови призначення платежу, а зазначення в платіжному дорученні позивачем зовнішньоекономічного контракту № 04/10/2022 від 04.10.2022 надає можливість втсановити, що платежі були сплачені на виконання умов Контракту та є підтвердженням оплати за товар, що постачається згідно з Контрактом № 04/10/2022 від 04.10.2022 та відповідно до рахунку-фактури (Інвойс) від 04.10.2022.

Щодо посилання відповідача на те, що «в довідці на перевезення вказана сума навантаження (200 грн), яка не підтверджена документально та не відповідає дійсності», то суд зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14 зазначив, що законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, а тому такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.

Позивачем на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на транспортування, були надані Договір на транспортне обслуговування № 29/08/23 від 29.08.2023; Рахунок-фактуру № 04-1727 від 04.09.2023; Довідку № 04/09/1 від 04.09.2023.

Вказаними доказами підтверджується, що позивачем були понесені транспортні витрати в розмірі 60 000,00 грн. на перевезення вантажу автомобілем марки Вольво, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: 54100 Massa (Італія) - м/п Чоп (Україна), в тому числі розвантажувальні роботи.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, а саме витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

На виконання вищевказаних положень Митного кодексу України витрати на транспортування від місця завантаження Товару - 54100 Massa (Італія) до пункту ввезення на митну територію України (МП ЧОП) включені до митної вартості Товару.

Крім того, у наданій до митного оформлення довідці № 04/09/1 від 04.09.2023 зазначені вартість послуг на перевезення вантажу автомобілем марки Вольво, державний номер НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за маршрутом: 54100 Massa (Італія) - м/п Чоп (Україна).

Аналогічні відомості щодо транспортних витрат містяться і у наданому Позивачем до митного оформлення Рахунку-фактурі № 04-1727 від 04.09.2023.

Суд також зазначає, що чинним законодавством не встановлено типової форми довідки про транспортні витрати та не встановлено її обов`язкових реквізитів.

З огляду вказане, суд вважає, що відсутні підстави ставити під сумнів заявлену декларантом за першим методом митну вартість спірного товару, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товару чи ознаки підробки, вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

При цьому, відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Крім того, враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12 березня 2019року у справі №826/2313/16, від 13 червня 2019 року у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частин третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Підтверджуючими документами про вартість товару в даному випадку є зовнішньоекономічний контракт, та рахунки-фактури (Інвойси).

Крім того, однієї лише вказівки на наявність розбіжностей та недоліків у поданих документах, без роз`яснення в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути

Отже позивач, як сторона зовнішньоекономічного контракту, здійснюючи господарську діяльність діяв на власний страх і ризик по відношенню до свого контрагента. Важливим є той факт, що вартість товару була сплачена повністю двома платежами до початку процедури митного оформлення товарів, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями.

Суд зауважує, що вказаний контракт є довгостроковий та розрахований на велику кількість поставок та зважаючи на узгоджені між сторонами умови поставки, постачальник виконав свої зобов`язання в межах встановленого строку. При цьому вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товарів, оскільки незрозумілим є яким чином, на думку митниці, відправка товару не у встановлений строк може вплинути на узгоджену вартість.

Отже, позивачем подано для митного оформлення товару повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом. Наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

Оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено, як наслідок не може бути підставою для коригування митної вартості.

З цього суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 20.06.2023 року у справі №380/1221/2020 дійшов висновку, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

Отже, вказане зауваження митного органу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товарів, оскільки незрозумілим є яким чином, на думку митниці, відправка товару не у встановлений строк може вплинути на узгоджену вартість.

Інших обставин, які відповідач брав до уваги при визначенні митної вартості, - в оскаржуваному рішенні не зазначено.

Ці обставини, які відповідач зазначив у оскаржуваному рішення без жодного сумніву не містять підстав, щоб їх ураховувати для визначення митної вартості за іншим методом, аніж основний.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не міг мати обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена позивачем.

З наданих документів видно, що позивач для митного оформлення і підтвердження митної вартості надало усі документи для застосування основного методу визначення митної вартості. Надані документи підтверджують числові значення складових митної вартості, відомості в них не мають протиріч та розбіжностей дозволяють провести обчислення митної вартості.

Відповідачем не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації щодо складових митної вартості товару.

Суд зазначає, що досліджені первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.

Відтак, суд визнає необґрунтованими доводи відповідача про не підтвердження числового значення митної вартості, визначеної за основним методом визначення митної вартості, що відповідно до приписів Митного кодексу України є підставою для корегування заявленої декларантом митної вартості.

Відповідно, вимога відповідача про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості є безпідставною.

Щодо митної декларації UA4033070/2023/000288 від 16.03.2023, рівень митної вартості 1,67 дол. США за кг., яка була використана відповідачем для визначення митної вартості при прийнятті Рішення про коригування митної вартості від 07.09.2023 №UA209000/2023/100553/1, то суд зазначає, що можливість поставки товару іншим покупцям за меншою ціною відповідає принципам свободи зовнішньоекономічних зв`язків та не суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.

При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні рішення про коригування митної вартості та картки відмови у митному оформленні відповідач керувався не документами, поданими декларантом до митного оформлення, а опирався вже на наявну в митного органу цінову інформацію.

Водночас, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації митниці, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено.

Сам факт здійснення митного оформлення подібних товарів за митною вартістю, що є більша заявленої декларантом, не може бути безумовною підставою для коригування відповідачем митної вартості товару.

Також суд зазначає, що в поданих до митного оформлення документах ціна товару визначена в штуках, тоді як митний орган в оскаржуваних рішеннях використав цінове значення за кілограм, тобто, інше цінове визначення, ніж у документах, узгоджених Постачальником та Покупцем.

Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Крім цього, будь-яка інформація, отримана від юридичних осіб, носить виключно інформативний характер та не є безумовною рекомендацією митному органу визначати митну вартість інших аналогічних/подібних товарів саме за такою вартістю. Кожна зовнішньоекономічна угода містить свої умови, які погоджуються сторонами. Принцип свободи договорів чітко передбачає, що сторони можуть самостійно визначити вартість товару.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 07.09.2023 № UA209000/2023/100553/1 є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір за подання позову до суду в сумі 2684,00грн. підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» (місцезнаходження: 81127, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, вул. Тракт Глинянський, буд. 29, ) до Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів від 07.09.2023 № UA209000/2023/100553/1.

Стягнути з Львівської митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: 79000, м.Львів, вул.Костюшка, 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕЛЬФІНТУЛС» (місцезнаходження: 81127, Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Підбірці, вул. Тракт Глинянський, буд. 29, ) судовий збір в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п15.5 п.5 розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.