Справа № 120/14464/23
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/14464/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маслоід Олена Степанівна

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

19 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-РЕСУРС" до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Вінницькій області від 14.09.2023 №183/Р/Л про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-РЕСУРС" щодо наступних ліцензій: реєстраційний номер 1900012 з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 114-З; реєстраційний номер 1900013 з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, буд. 21-В; реєстраційний номер 1900014 з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Мечнікова, буд.1; реєстраційний номер 1900363 з терміном дії до 20.12.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Івана Богуна, буд.79; реєстраційний номер 2100073 з терміном дії до 18.11.2026 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Горького, буд. 4-В; реєстраційний номер 1900011 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Вінницький район, село Селище, вул. Центральна, 2-А

- зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області видалити записи про анулювання ліцензій товариству з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-РЕСУРС" за реєстраційним номером 1900012 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 114-З; за реєстраційним номером 1900013 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, буд. 21-В; за реєстраційним номером 1900014 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Мечнікова, буд.1; за реєстраційним номером 1900363 з терміном дії з 2012.2019 до 20.12.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Івана Богуна, буд.79; за реєстраційним номером 2100073 з терміном дії з 18.11.2021 до 18.11.2026 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Горького, буд. 4-В; за реєстраційним номером 1900011 з терміном дії з 01.07.2019 до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Вінницький район, село Селище, вул. Центральна, 2-А з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Відповідно до рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є суб`єктом господарської діяльності. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, позивач зареєстрований на адресою: Україна, 03061, місто Київ, проспект Відрадний, 95-ю, .

01.07.2019 відповідачем позивачеві були видані ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним:

реєстраційний номер 1900012, з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, буд. 114-З;

реєстраційний номер 1900013, з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Сергія Зулінського, буд. 21-В;

реєстраційний номер 1900014, з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Мечнікова, буд.1;

реєстраційний номер 1900363, з терміном дії до 20.12.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Івана Богуна, буд.79;

реєстраційний номер 2100073, з терміном дії до 18.11.2026 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Немирівський район, м. Немирів, вул. Горького, буд. 4-В;

реєстраційний номер 1900011, з терміном дії до 01.07.2024 за адресою місця торгівлі: Вінницька область, Вінницький район, село Селище, вул. Центральна, 2-А.

12.09.2023 посадовими особами ГУ ДПС у м. Києві складений акт про неможливість проведення фактичної перевірки ТОВ «ГАЗ-РЕСУРС» №5091/Ж6/26-15-09-02/32297445, в якому зазначено про здійснення виїзду на податкову адресу позивача: м. Київ, Солом`янський, проспект Відрадний, 95-Ю, з метою проведення фактичної перевірки. Під час виходу встановлено, що за такою адресою позивач станом на 12.09.2023 не знаходиться, у зв`язку з чим вручити копію наказу про проведення перевірки та ознайомити з направленнями на перевірку неможливо. Розпочати фактичну перевірку неможливо у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням.

Листом від 12.09.2023 ГУ ДПС у м. Києві повідомило ГУ ДПС в областях про факт відсутності платника податків за місцезнаходженням для врахування в роботі та вжиття заходів згідно ст. 15 Закону № 481.

Листом ДПС України від 13.09.2023 № 22696/7/99-00-09-03-01-07 повідомлено ГУ ДПС в областях про факт відсутності позивача за місцезнаходженням; інформація надається для врахування в роботі та вжиття заходів згідно ст. 15 Закону № 481.

Розпорядженням відповідача від 14.09.2023 №183/Р/Л були анульовані вказані ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним. Підставою для анулювання вказаних ліцензій зазначено у зв`язку із встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії (лист ДПС України від 13.09.2023 № 22696/7/99-00-09-03-01-07 та лист ГУ ДПС у м. Києві від 12.09.2023 № 9295/7/26-15-09-02-06).

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, статтею 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481), у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Після видачі/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального податковий орган вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/анулювання відповідної ліцензії.

Ліцензія анулюється шляхом прийняття органом, який видав ліцензію, відповідного розпорядження на підставі, зокрема, встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

В силу п. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Податковою адресою підприємства, переданого у довірче управління, є місцезнаходження довірчого власника.

Тобто, анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним здійснюється органом, який видав таку ліцензію шляхом прийняття відповідного розпорядження. Однією з підстав такого анулювання є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії. Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання розпорядження про її анулювання в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Також, слід зазначити, що контролюючий орган, який видає ліцензії має право самостійно проводити фактичні перевірки та встановлювати факт відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням, факт відсутності за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії. Крім того, такий орган вносить відповідні відомості до Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним щодо анулювання такої ліцензії суб`єкта господарювання.

Слід звернути увагу на те, що анулювання ліцензій це єдиний процес, який містить в собі декілька етапів, у тому числі, встановлення фактів відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням, за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії, прийняття розпорядження про анулювання ліцензій. У даному випадку, певні епати такого процесу були вчинені різними структурними підрозділами податкового органу, але всі вчинені дії призвели до певного юридичного результату, тому суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що дії ГУ ДПС у м. Києві не стосуються предмету спору по цій справі. Суд здійснює з`ясування усіх обставин по справі у їх сукупності.

Як вже зазначалося, підставою для прийняття спірного розпорядження є акт про неможливість проведення фактичної перевірки від 12.09.2023 року, де зазначено про здійснення виїзду на податкову адресу позивача з метою проведення фактичної перевірки. Під час виходу встановлено, що за такою адресою позивач станом на 12.09.2023 року не знаходиться, у зв`язку з чим вручити копію наказу про проведення перевірки та ознайомити з направленнями на перевірку неможливо. Розпочати фактичну перевірку неможливо у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням.

Відтак, посадові особи не можуть приступити до проведення перевірки, оскільки відсутній платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за місцезнаходженням. З наведеного не можливо встановити чи взагалі то відсутній платник податків за таким місцезнаходженням чи відсутній тільки на момент виходу посадових осіб за вказаною адресою.

Вказаний акт складений на підтвердження неможливості проведення фактичної перевірки і саме з цією метою, про що свідчить його назва, а не на підтвердження встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходження та не з цією метою.

При цьому, слід звернути увагу на те, що аналіз вимог Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 року за № 1588, в редакції наказу Міністерства фінансів України 14.11.2014 року № 1127 «Про затвердження Змін до Порядку обліку платників податків і зборів», зокрема, р. ХІІ доводить, що при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов`язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватись перевірка місцезнаходження платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням, то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

Відповідно до абз. 4 п. 81.2 ст. 81 ПК України у разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Слід зазначити, що контролюючим органом не надано відповідних матеріалів, які додаються до акту про неможливість проведення перевірки, тобто не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних фактів.

Згідно з п.п. 1.4.5 п. 1.4 р. І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС України від 04.09.2020 року № 470, зазначено, що у разі коли при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування) посадовими (службовими) особами територіального органу ДПС/апарату ДПС, невідкладно складається у двох примірниках у довільній формі та підписується акт про неможливість проведення перевірки, що засвідчує цей факт.

У такому акті рекомендується зазначати інформацію про дату встановлення факту та причини неможливості проведення перевірки (у тому числі у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою та/або адресою об`єктів оподаткування, у зв`язку з отриманням інформації оператора поштового зв`язку щодо неможливості вручення платнику податків або повернення без вручення письмового запиту територіальному органу ДПС/апарату ДПС про надання пояснень та їх документальних підтверджень, надісланого такому платнику податків з метою організації перевірки тощо), податкова адреса та/або адреса об`єктів оподаткування платника податків, за якою встановлено відсутність платника, інформацію про підстави для проведення перевірки (реквізити наказу, направлень тощо - зазначаються у випадку, якщо факт неможливості проведення перевірки встановлено після їх оформлення) та інші фактичні обставини, що засвідчують такі факти.

До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені у такому акті.

Підрозділ органу ДПС, який здійснює (очолює) перевірку та встановив неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків (посадових осіб платника податків або його законних (уповноважених) представників) за податковою адресою, протягом 2 робочих днів з дня, наступного за днем складання цього акта, доповідною запискою повідомляє про це керівника (його заступника) відповідного органу ДПС та готує запит на встановлення місцезнаходження платника податків.

До запиту додаються копія акта про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю платника податків за податковою адресою, копія наказу про проведення перевірки (у разі його складання) та інші документи (або їх копії), що підтверджують відсутність платника податків за місцезнаходженням.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) органу ДПС, працівники якого здійснюють (очолюють) перевірку, реєструється та направляється у загальновстановленому порядку, визначеному відповідним нормативно-правовим актом до відповідного органу.

При отриманні органом ДПС від відповідного органу інформації щодо встановлення місцезнаходження платника податків, структурним підрозділом, який здійснює (очолює) перевірку (ініціатором запиту), вживаються заходи з організації та проведення перевірки платника податків.

До матеріалів справи відповідачем не додано вищевказані документи щодо вжиття заходів по встановленню місцезнаходження платника податків - позивача; не надав матеріалів, що підтверджують факти, наведені у акті.

Разом з тим, є обґрунтованими посилання відповідача, що вказані рекомендації не зареєстровані у Міністерстві юстиції України, однак слід зазначити, що при цьому, контролюючий орган керується у своєї роботі такими рекомендаціями, оскільки ними визначені (регламентовані) певні порядки щодо вчинення відповідних дій.

В свою чергу, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідача на те, що ці рекомендації не стосуються цього спору, з огляду на те, що дані методичні рекомендації розроблено відповідно до вимог ПК України та рекомендовано для застосування посадовими особами ДПС та її територіальних органів при організації, проведенні та реалізації матеріалів документальних перевірок платників податків з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи ДПС, фактичних перевірок щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, дотримання вимог законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства стосовно укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), порядку розрахунків з використанням електронних платіжних засобів за товари (послуги), а також тимчасово, на період до припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, під час здійснення контролю за дотриманням платниками податків вимог законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торговельної надбавки (націнки). Ці Методичні рекомендації можуть бути використані при проведенні документальних та фактичних перевірок апаратом ДПС та відповідними підрозділами територіальних органів ДПС, за якими закріплено функції щодо організації та проведення таких перевірок.

Як свідчать матеріали справи, позивач фактично знаходиться за адресою: пр. Відрадний 95-ю, м. Київ, що підтверджується договором оренди нежитлових приміщень № 01/07/23-1 від 01.07.2023 року із відповідними додатками. Позивач орендує одну кімнату на другому поверсі приміщення, розташована вона у приміщенні, де є два виходи; приміщення має три поверхи, офіси у якому орендують інші юридичні особи. Факт перебування позивача за вказаною адресою також підтверджується орендодавцем ТОВ «Спліт - сервіс».

Так само, суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання відповідача на те, що позивачем у відповідний термін не було подано повідомлення за формою 20-ОПП, що підтверджує його відсутність за вказаною адресою, з огляду на те, що неподання такого повідомлення є окремим правопорушенням, вчинення якого тягне за собою певні юридичні наслідки. Наявність поданого повідомлення 20-ОПП не є належним доказом, у розумінні вимог КАС України, щодо підтвердження факту відсутності або присутності платника податків за податковою адресою.

Водночас, слід звернути увагу на те, що вирішення питання законності перебування позивача за юридичною адресою з 18.03.2014 не є предметом спору та не впливає на правильність вирішення цього спору.

При цьому слід, додатково вказати на те, що у спірному розпорядженні у якості підстави його прийняття вказано загальне цитування вимог ст. 15 Закону № 481, а саме вказано: «у зв`язку із встановленням факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та/або за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії».

Отже, підставами для анулювання ліцензії є встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням та за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії; встановлення факту відсутності суб`єкта господарювання за місцезнаходженням; за місцезнаходженням провадження діяльності, які зазначені у виданій ліцензії.

Під час судового розгляду справи сторони звертали увагу на те, що дійсно місцезнаходження суб`єкта господарювання та місцезнаходження провадження діяльності суб`єктом господарювання, які зазначені у виданій ліцензії є різними поняттями та можуть бути різними адресами.

Таким чином, податковим органом не визначено чітко підставу для анулювання ліцензії, а зазначені усі визначені підстави для анулювання.

Також суд першої інстанції вірно не взяв до уваги посилання позивача на вимоги ст. 3 Закону № 481, оскільки такі стосуються лише ліцензій на виробництво спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, і пального. Також не приймає посилання на зміни до ст. 15 Закону № 481, оскільки вони набрали законної сили лише 23.11.2023 року, тобто після виникнення спірних правовідносин.

Крім того, слід констатувати, що спірне розпорядження не відповідає критерію обґрунтованості.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Разом з тим, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Зокрема, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Тобто, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Враховуючи викладене, наявні підстави для визнання протиправним та скасування спірного розпорядження про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача видалити записи про анулювання ліцензій з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, слід зазначити таке.

В силу п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України похідна позовна вимога - вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Абзацом 2 п. 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 № 545 (далі - Порядок № 545) передбачено, що єдиним реєстром ліцензіатів та місць обігу пального є електронна база даних, яка містить інформацію про суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місця виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним у розрізі суб`єктів господарювання, які провадять діяльність на таких місцях на підставі виданих ліцензій.

У п. 3 Порядку № 545 зазначено, що до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться відомості, зокрема, щодо дати видачі/зупинення/анулювання та строк дії ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової, роздрібної торгівлі пальним.

За змістом п. 4-7 Порядку № 545 підставою для включення суб`єкта господарювання до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення ДФС та її територіальних органів про видачу ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним.

Зміни до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального вносяться на підставі відомостей, зазначених у документах, які подаються суб`єктами господарювання для внесення змін до відомостей, зазначених у виданій суб`єкту господарювання ліцензії.

Підставою для виключення суб`єкта господарювання з Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального є рішення про анулювання ліцензії, прийняте ДФС та її територіальними органами відповідно до статей 3 і 15 Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Інформація про суб`єкта господарювання вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше робочого дня, наступного за днем видачі/зупинення/анулювання ліцензії або внесення змін до ліцензії.

Відтак інформація щодо анулювання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним вноситься до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального.

Беручи до уваги висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування спірного розпорядження, відповідно похідна позовна вимога про зобов`язання відповідача видалити записи про анулювання ліцензій позивача з Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним також підлягає задоволенню.

Щодо залишення без розгляду питання відшкодування витрат на правничу допомогу, то колегія суддів у відповідності до вимог ст. 308 КАС України рішення суду першої інстанції не переглядає у цій частині через відсутність її оскарження позивачем.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.