Справа № 240/25677/23
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/25677/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якому просить (а.с. 75-82):

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.03.2023 № 87 про відмову у призначенні пенсії за віком як прийомній матері дитини-сироти інваліда з дитинства або дитини-інваліда з дитинства, яка виховала її до досягнення шестирічного віку, після досягнення нею 50-річного віку та за наявності страхового стажу 22 роки 29 днів (не менше 15 років).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком як матері дитини-інваліда з дитинства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.01.2023, т.я. позивачем (заявником) не пропущений трьохмісячний термін з дати її звернення (07.03.2023) до органу ПФУ за призначенням їй пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зробити відповідний розрахунок суми не нарахованої з 20.01.2023 пенсії та не отриманої нею у зв`язку з відмовою пенсії та недоїмку перерахувати на пенсійний рахунок позивача.

В обґрунтування позову вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла кровна матір ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Розпорядженням Радомишльської РДА від 29.04.2013 №106 надано ОСОБА_2 статус дитини - сироти. Вказує, що 13.06.2013 між Радомишльською РДА та позивачем ОСОБА_1 укладено Договір № 1 на влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю в м. Радомишль, відповідно до якого остання прийняла на виховання та спільне проживання дітей - сиріт: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 , виданого Радомишльським УПСЗН 16.05.2017 дитині-інваліду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про призначення йому державної соціальної допомоги з 21.12.2016 до 21.12.2021, його законним представником зазначена ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтовуючи позов представник позивача вказує, що позивач звернулася до ГУ ПФУ у Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства, відповідно до ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", однак 15.03.2023 відповідачем прийнято рішення N 87 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 у якому зазначено, що відповідно до п. 6 а 2.1 Про затвердження порядку подання та оформлення документів для призначення пенсій № 22 - 1 надаються документи народження дітей, виховання їх до шестирічного віку, документи про визнання дитини особою з інвалідністю з дитинства, про що позивача повідомлено листом від 15.03.2023 29895/01-16 із зазначенням підстави - в графі "мати" зазначена інша особа та вирішено: відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю права на зазначений вид пенсій. Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернулась до суду.

Суддя своєю ухвалою від 21.11.2023 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи. Зобов`язала відповідача надати копії матеріалів відмовної пенсійної справи.

Відзив на позовну заяву надійшов до суду 22.12.2023. Заперечуючи позовні вимоги відповідач вказує, що відповідно до пункту 3 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку,- після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років. Згідно п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 22.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок) при призначенні пенсії матерям інвалідів з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до шестирічного віку, надаються документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлена інвалідність. Відтак, з урахування наведених норм, позивачем не підтверджено право на призначення пенсії згідно пункту 3 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Просить відмовити у задоволенні позову. До відзиву додано копії матеріалів відмовної пенсійної справи позивача.

У період із 12.12.2023 по 25.12.2023 головуюча у справі суддя перебувала у відпустці.

Відповідь на відзив надійшла через систему Електронний суд 31.12.2023 та була зареєстрована 02.01.2024, а на поштову адресу суду 05.01.2024. Заперечуючи викладенні у відзиві аргументи відповідача, представник позивача зазначає, що зазначені відповідачем у пунктах 1, 2 і 3 додатки не додані до копії відзиву, який направлено позивачу для ознайомлення, що взагалі не дає можливості позивачу належним чином і у повному обсязі ознайомитись із цими документами та дослідити їх: текст довіреності представника та з Пенсійну справу ОСОБА_1 … Тому позивач звертається до суду з клопотанням і просить відзив на позов не приймає до розгляду та повернути його відповідачу у справі №240/25677/23 зі всіма наслідками передбаченими КАС України. Відповідач відзиву на позов у встановлений 15-денний термін не подав, про поновлення строку не просив, додатки до Відзиву не надав і їх копії позивачу не надсилав, докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи у справі по вазі істотно різняться між тими, що для позивача з тими, що для суду, тому суд має вважати, що відповідач належним чином протизадоволення позовних вимог не заперечує, а навпаки з позовними вимогами згоден тощо. Щодо спору, представник позивача вказує, що відповідно до статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 від 09.07.2003 (далі - Закон 1058)…жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, мають право вийти на пенсію після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше як 15 років. Законодавець у цій статті має на увазі і чітко розподіляє зазначених осіб, які мають право на пільгову пенсію, на дві категорії: на жінок, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку та на матерів осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку. Зауважуємо: законодавець не звужує коло осіб на жінок, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку та на жінок які народили дітей з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, і не звузив це коло на матерів, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку та на матерів які народили дітей з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку…, тим самим розширює це коло. Таким чином зазначаючи про матерів осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, мають право вийти на пенсію після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше як 15 років, законодавець не наполягає на тому, що матір`ю обов`язково має бути тільки та особа, яка зазначена у метриці дитини і яка є його кровною матір`ю що її народила. Тобто, законодавець допускає, що матір`ю дитини, у даному конкретному випадку, може вважатись також особа яка не є її кровною матір`ю що її народила і яка зазначена у метриці дитини. Законодавець допустив, що прийомна матір, якій в установленому законом порядку передано дитину-сироту на у зв`язку з влаштуванням дитини у прийомну сім`ю на виховання і спільне проживання, також є його матір`ю, а ні матір`ю на половину, на четверть тощо. І якщо така дитина-сирота є інвалідом, а прийомна матір її виховала до шестирічного віку, то така матір - прийомна матір, у даному випадку, має право на пільговий від для виходу на пенсію - по досягненню 50-річного віку. Відповідач зазначеного не чує і помилково заперечує проти позову, посилаючись на текст метричного документу особи з інвалідністю, в якій позивач не зазначена … жінкою, яка його народила.

У період із 01.02.2024 по 09.02.2024 головуюча у справі суддя перебувала на лікарняному.

Розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Щодо не дотримання відповідачем строків для надання відзиву, суд зауважує, що відповідач знаходиться у м. Дніпро, яке територіально знаходиться близько до лінії фронту, де ведуться активні бойові дії. Окрім того, за інформацією з сайту https://air-alarms.in.ua/region/dnipro?from=2023-11-22&to=2023-12-21#statistic, у період з дати відкриття провадження у даній справі по дату подання відзиву до суду, на території Дніпропетровської області було оголошено 141 повітряну тривогу, зокрема по 06.12.2023, тобто за 15 днів - 73, а також було повідомлено про вибухи на цій території. Окрім того, відзив з усіма доданими до нього документами, було доставлено в електронний кабінет представника позивача 22.12.2023.

З урахуванням вказаного, суд вважає поважними причини пропуску відповідачем строку для подання відзиву.

Щодо спору.

Встановлено, що розпорядженням голови Радомишльської РДА від 29.04.2013 №106, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 надано статус дитини - сироти (а.с. 19).

Розпорядженням голови Радомишльської РДА від 13.06.2013 №142 створено на базі ОСОБА_1 прийомну сім`ю. Влаштувати з 13.06.2013 на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю, зокрема, дитину-сироту ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 25)

Окрім того, в копіях матеріалів відмовної пенсійної справи міститься копія медичного висновку №35 від 21.12.2016 та медичного висновку №29 від 24.01.2022 про дитину-інваліда віком до 18 років щодо ОСОБА_2 (а.с. 96 на звороті та а.с. 97 на звороті).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 07 березня 2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком (мати дитини інваліда) (а.с. 94).

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача та за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 15.03.2023 №87 про відмов у призначенні пенсії (а.с. 13). У рішенні вказано: Відповідно до статті 115 Закону №1058, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, мають право вийти на пенсію після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше як 15 років. Відповідно до п. 6 п. 2.1 Про затвердження Порядку надання та оформлення документів для призначення пенсій №22-1 надаються документи про народження дітей, виховання їх до шестирічного віку, документи про визнання дитини особою з інвалідністю з дитинства. Результати розгляду документів, доданих до заяви: згідно наданого свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 22.10.2011 на ОСОБА_2 , в графі "мати" зазначена інша особа. Вирішено відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю права на зазначений вид пенсії.

Листом від 22.03.2023 №0600-0219-8/33247 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення. (а.с. 14).

Звертаючись до суду з позовом, позивач вважає протиправною та такою, що порушує права та інтереси відмову у призначенні пенсії за віком.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон № 1058). Саме цим Законом встановлений порядок та умови призначення, перерахунку і виплати пенсій.

Відповідно до ст. 1 Закону №1058, пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 5 Закону № 1058 передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Виключно цим Законом визначаються коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, види пенсійних виплат, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

Встановлено, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.03.2023 звернулася до Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою про призначення дострокової пенсії за віком відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як матері особи з інвалідністю з дитинства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення зазначеного віку, - після досягнення віку 50 років та за наявності не менше ніж 15 років страхового стажу. При цьому особами з інвалідністю з дитинства вважаються також діти з інвалідністю віком до 18 років.

Суд аналізуючи вище вказані положення зазначає, що законодавець чітко визначив коло осіб які мають право на призначення дострокової пенсії за віком, а саме:

- жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку;

- матері осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення шестирічного віку.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що обов`язковою умовою є той факт, що саме матір`ю виховувались особи з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до досягнення шестирічного віку

Суд зазначає, що законодавство України не містить визначення терміну «мати» але визначення мати дає Академічний тлумачний словник згідно якого це - жінка стосовно дитини, яку вона народила.

З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення голови Радомишльської РДА від 13.06.2013 №142 на базі родини ОСОБА_1 створено прийомну сім"ю. Окрім того, ОСОБА_1 є стороною договору про влаштування дітей на виховання та спільне проживання у прийомну сім`ю від 13.06.2013 №1.

За приписами п. 1-3 Положення про прийомну сім`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2002 р. N 565.

Метою утворення прийомної сім`ї є забезпечення належних умов для зростання в сімейному оточенні дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, шляхом влаштування їх у сім`ї на виховання та спільне проживання.

Прийомна сім`я - сім`я або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, що добровільно за плату взяла на виховання та спільне проживання від одного до чотирьох дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Прийомні батьки - подружжя або окрема особа, яка не перебуває у шлюбі, які взяли на виховання та спільне проживання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування.

У разі утворення прийомної сім`ї прийомні батьки беруть за плату прийомних дітей на власну житлову площу за наявності відповідних санітарно-гігієнічних та побутових умов (належного стану житлового приміщення, необхідної житлової площі, належного санітарного стану, наявності необхідних меблів, побутової техніки та інших предметів тривалого вжитку, наявності умов для проживання, виховання та розвитку дитини).

Окрім того, у свідоцтві про народження ОСОБА_2 вказано, що його матір`ю є ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 ).

За приписами ч. 1 ст. 207 Сімейного кодексу України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Доказів, що позивач усиновила ОСОБА_2 , матеріали справи не містять.

Враховуючи вище викладене суд зазначає, що позивачка не є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім цього суд зазначає, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 не є усиновленою дитиною, оскільки не набула згідно положень СК України прав члена сім`ї (сина) позивача на підставі рішення суду, а отже і позивач не набула прав та обов`язків по відношенню до члена сім`ї.

Відповідно до пп. 6 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 р. № 22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

жінкам, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матерям осіб з інвалідністю з дитинства та тяжко хворих дітей, яким не встановлено інвалідність, які виховали їх до зазначеного віку,- документи про народження дітей (дитини), виховання їх (її) до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю, тяжко хворою дитиною, якій не встановлено інвалідність. У разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей, дитини з інвалідністю чи тяжко хворої дитини, якій не встановлено інвалідність, додається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану (далі - ДРАЦС) про смерть, рішення суду тощо) (при призначенні пенсії згідно з пунктом 3 частини першої статті 115 Закону).

Оскільки як було встановлено судом вище ОСОБА_1 є членом прийомної сім`ї та не є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також останній не є усиновленою дитиною про що свідчать данні свідоцтві про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батьки матір`ю зазначена ОСОБА_6 , суд приходить до висновку, що позивач не є особою яка згідно положень п.3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно беручи до уваги викладене, та вказані вище норми права, що діють в системі пенсійного забезпечення та пенсійного страхування суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 15.03.2023 №87 про відмову ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком винесено правомірно та на підставі положень чинного законодавства, а отже позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро,49094, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук