Справа № 580/425/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року справа № 580/425/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-1), Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі ТЦК, відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 та керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не надання умотивованої відповіді ОСОБА_1 про результати розгляду заяви;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 від 06.09.2023 року про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у вересні 2023 року звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про звільнення з військової служби за сімейними обставинами та надав підтверджуючі документи, проте відповідачі формально розглянули рапорт та з порушенням встановленого строку, жодних результатів розгляду рапорту позивач не отримував.

Ухвалою від 16.01.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

25.01.2024 від представника відповідача-2 надійшло клопотання, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що 19 жовтня 2023 року комісія в складі представника Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки начальника групи МПЗ майора Різника В.О. та заступника міського голови з виконавчої роботи Ватутінської міської ради Кубявки Ю.Б. склала акт обстеження сімейного стану військовослужбовця Ввійськової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 . Згідно з висновками цього акту, за недостатністю матеріалів комісія не змогла провести обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця строкової служби солдата ОСОБА_1 , який на зв`язок не виходить, наданих документів недостатньо для призначення права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами. За висновком юрисконсульта ІНФОРМАЦІЯ_1 в ході обстеження сімейного стану військовослужбовця строкової служби солдата ОСОБА_1 не встановлено підстав для звільнення зі служби за сімейними обставинами згідно з п. в ч. 2 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу. Листом від 26.10.2023 № 6/3/2097 начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомив командира Ввійськової частини НОМЕР_1 про результати обстеження сімейного стану позивача та надав вищезазначений акт обстеження сімейного стану. Вважає, що Черкаський ОТЦК та СП дотримався вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України № 1153/2008 від 10.12.2008, у зв`язку із чим вимоги позивача вважає необґрунтованими.

Також 25.01.2024 від представника відповідача-1 надійшов відзив на позов, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити, зазначивши, що відповідь позивачу про причини відмови звільнення зі строкової військової служби за сімейними обставинами повинен надати саме керівник ОТЦК та СП, як це визначено пунктом 213 розділу IX Положення № 1153/2008. Обов`язок надання такої відповіді саме Військовою частиною НОМЕР_1 відсутній. Крім того зазначив, що вимога про зобов`язання ВЧ повторно розглянути рапорт позивача не підлягає задоволенню, оскільки відповідач-1 виконав всі визначені законом дії за рапортом позивача від 06.09.2023, а саме надіслав до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану. Оскільки висновок відповідача-2 був негативний, розгляд рапорту позивача цим було завершено.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що згідно відомостей військового квитка серії НОМЕР_2 позивач 03.06.2021 призваний на строкову військову службу, на підставі наказу від 28.08.2021 № 170 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 .

06.09.2023 позивач звернувся до ВЧ НОМЕР_1 із рапортом про звільнення з військової служби.

На адвокатський запит адвоката Держан В.В. від 27.11.2023 № 236 про надання інформації щодо результатів розгляду рапорту ОСОБА_1 від 06.09.2023 про звільнення з військової служби, листом від 14.12.2023 № 2070 ВЧ НОМЕР_1 повідомила, що у зв`язку з надходженням рапорту військовослужбовця строкової військової служби солдата ОСОБА_1 про звільнення з військової служби, відповідно до п. 213 розділу IX Особливості проходження строкової військової служби Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (зі змінами), до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї ОСОБА_1 був направлений запит для перевірки його сімейного стану. Супровідним листом начальника Черкаського ОТЦК та СП від 26.10.2023 № 6/3/2097 до Військової частини НОМЕР_1 надійшов акт обстеження сімейного стану солдата ОСОБА_1 , складений 19.10.2023 комісією в складі представника Звенигородського РТЦК та СП та представника міської ради. Згідно цього акту, за висновками комісії, за недостатністю матеріалів комісія не змогла провести обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця строкової служби солдата ОСОБА_1 , який на зв`язок не виходить. Наданих документів недостатньо для визначення права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Вказано, що з урахуванням вказаних обставин, наразі відсутні правові підстави щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами.

Бездіяльність відповідачів щодо не надання умотивованої відповіді про результати розгляду заяви позивач вважає протиправною, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно пп. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону № 2232-XII, військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах, під час дії воєнного стану, через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до п. 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

Суд встановив, що 06.09.2023 позивач подав на ім`я командира 3-ї роти охорони Військової частини НОМЕР_1 рапорт про звільнення на підставі ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку з необхідністю самостійного виховання дитини віком до 18 років.

Відповідно до п. 213 Положення № 1153/2008 військовослужбовці строкової військової служби можуть бути звільнені зі строкової військової служби достроково відповідно до пунктів б, в, г частини другої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

У разі надходження рапорту від військовослужбовця або заяви від його родичів про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами командир військової частини зобов`язаний надіслати у триденний строк до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання сім`ї військовослужбовця запит для перевірки його сімейного стану.

Керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, одержавши документи від командира військової частини або заяву безпосередньо від родичів військовослужбовця про дострокове звільнення в запас, призначає комісію, яка перевіряє в десятиденний строк сімейний стан родичів військовослужбовця. За результатами перевірки складається акт обстеження, який надсилається для розгляду керівнику обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки зобов`язаний у триденний строк розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

У разі відсутності законних підстав для дострокового звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби за сімейними обставинами керівник обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надає заявнику відповідь про причини відмови і повідомляє про це командира військової частини, де проходить службу військовослужбовець.

Аналіз вказаних положень вказує на те, що п. 213 Положення № 1153/2008 встановлює чіткий та послідовний алгоритм дій органів військового управління щодо розгляду рапорту військовослужбовця про дострокове звільнення в запас за сімейними обставинами, зокрема: керівник ОТЦК та СП зобов`язаний розглянути документи про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби і за наявності законних підстав надіслати їх командиру військової частини, де проходить службу військовослужбовець, а у разі відсутності підстав для дострокового звільнення повідомити заявника про причини відмови.

Суд встановив, що комісією в складі представника Звенигородського РТЦК та СП та представника Ватутінської міської ради складено Акт обстеження сімейного стану військовослужбовця від 19.10.2023. Згідно вказаного акту, за висновками комісії, за недостатністю матеріалів комісія не змогла провести обстеження сімейного стану сім`ї військовослужбовця строкової служби солдата ОСОБА_1 , який на зв`язок не виходить. Наданих документів недостатньо для визначення права на звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Вказано, що з урахуванням вказаних обставин, наразі відсутні правові підстави щодо звільнення солдата ОСОБА_1 з військової служби за сімейними обставинами.

Згідно висновку посадових осіб ОТЦК та СП у вказаному Акті обстеження зазначено, що в ході обстеження сімейного стану солдата ОСОБА_1 не встановлено підстав для звільнення зі служби за сімейними обставинами.

Суд зазначає, що посадові особи ОТЦК та СП, дійшовши висновків про відсутність підстав для дострокового звільнення позивача, повинні були повідомити його про причини відмови у достроковому звільненні в силу імперативних приписів п. 213 Положення № 1153/2008.

Разом з тим, суд встановив, що в матеріалах справи відсутні жодні докази повідомлення обласним центром комплектування про причини відмови позивачу у достроковому звільненні, що вказує на протиправність бездіяльності відповідача-2 щодо повідомлення позивача про наслідки розгляду його рапорту.

Як встановив суд, висновки відповідача-2 про відсутність підстав для звільнення позивача за сімейними обставинами сформовані на підставі Акту від 19.10.2023, в якому комісія РТЦК не змогла провести обстеження сімейного стану сім`ї позивача, зазначивши, що він не виходить на зв`язок. Натомість відповідач-2 не надав до матеріалів справи жодних доказів вжиття достатніх заходів для повідомлення позивача про здійснення обстеження його сімейного стану та доказів того, що такі заходи позивачем проігноровані. З урахуванням зазначеного, суд вважає передчасними висновки відповідача-2 про відсутність підстав для звільнення позивача за сімейними обставинами, оскільки обстеження сімейного стану так і не було здійснено.

Суд врахував, що відповідно до правових висновків Верховного Суду, що висловлені у постанові від 18.03.2021 у справі №280/4057/19, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Натомість висновки відповідача-2 про відсутність підстав для звільнення позивача за сімейними обставинами суд вважає немотивованим, оскільки посадові особи ОТЦК та СП не зазначили, які саме фактичні підстави слугували формуванню вказаних висновків.

З урахуванням зазначеного, бездіяльність відповідача-2 щодо належного розгляду документів про дострокове звільнення позивача з військової служби слід визнати протиправною.

При вирішенні даного спору суд також бере до уваги, що завданням адміністративного судочинства, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Обираючи належний та ефективний захист порушеного права позивача суд врахував, що розгляд документів про дострокове звільнення військовослужбовця зі строкової військової служби, у відповідності до приписів абз. 4 п. 213 Положення № 1153/2008, відноситься до компетенції керівника обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, у зв`язку із чим суд доходить висновку про необхідність, для повного та належного захисту прав позивача, виходу за межі позовних вимог та зобов`язання відповідача-2 повторно розглянути документи про дострокове звільнення позивача з військової служби з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

В свою чергу вимоги позивача до ВЧ НОМЕР_1 суд вважає необґрунтованими, оскільки встановлені в ході розгляду цієї справи обставини свідчать про належне виконання відповідачем-1 обов`язків, передбачених п. 213 Положення № 1153/2008.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд врахував таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то частина понесених позивачем судових витрат, пропорційно частині задоволених позовних вимог, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо належного розгляду документів про дострокове звільнення ОСОБА_1 з військової служби та щодо повідомлення позивача про наслідки розгляду його рапорту.

Зобов`язати Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути документи про дострокове звільнення ОСОБА_1 з військової служби з урахуванням висновків суду у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Черкаського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 );

2) відповідач-1 Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

3) відповідач-2 Черкаський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (18008, м. Черкаси, вул. Хоменка, 19, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 18.03.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК