Справа № 240/4264/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/4264/24

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Капинос О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулось до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), у якому просить:

- визнати протиправною постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономарьової К.В. від 20.02.2024 ВП № НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання у Житомирській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Пономарьової К.В. від 20.02.2024 ВП № НОМЕР_1 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з виконанням Управлінням рішення суду у суровій відповідності до наведеного законодавства.

В обґрунтування позову вказує, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.08.2022 у справі №240/10848/22 проведено перерахунок пенсії з 03.01.2022 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік, з 03.01.2022 виходячи з розміру двох мінімальних заробітних плат. Позивач у позові вказує, що Головне управління листом повідомило про вжиті заходи щодо повного та неухильного виконання судового рішення в межах і спосіб визначений чинним законодавством. Відповідно, вжиті дії державного виконавця не свідчать про належну перевірку виконання судового рішення та не встановлюють беззаперечного факту його невиконання, тому постанова державного виконавця про накладення штрафу є незаконною та підлягає скасуванню. З наведеного слідує, що державний виконавець неправильно встановив фактичні обставини справи, не ретельно дослідив наявні докази та дав їм неналежну оцінку, в результаті чого прийняв незаконну. Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Сторони в судове засідання не з"явилися, повідомлені про розгляд справи у передбаченому законом порядку.

У встановлений судом строк відзиву на позов не надходило.

Враховуючи положення ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2022 року у справі №240/10848/22 ухвалено: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 03 січня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)".

Постановою від 12.01.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі 240/10848/22 . У п. 2 постанови вказано: боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 01.02.2023 боржник у виконавчому провадженні повідомив державного виконавця про виконання рішення суду. Вказав, що з 01.03.2022 нараховане підвищення до пенсії в розмірі 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В результаті перерахунку на виконання рішення, розмір пенсії з 03.01.2022 становить 18710,38 грн., в т. ч. 4962,00 грн. - підвищення за проживання у зоні радіоактивного забруднення. З 01.11.2022 виплата пенсії буде здійснюватись у розмірі, визначеному на виконання рішення суду; сума донарахованих кошів за період із 03.01.2022 по 31.10.2022 складає 43801,47 грн. Рішення виконано в межах наданих компетенцій та фінансування.

10.02.2023 виконавцем виставлено вимогу №22235 у якій встановлено, що рішення суду боржником не виконано (відомості від боржника щодо виконання рішення суду в повному обсязі не надходили), а саме нарахування пенсії проведена не в розмірі, визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а в інших розмірах .

Листом від 27.02.2023 боржник повідомив державного виконавця про те, що ОСОБА_1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснено перерахунок підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік з 03.01.2022, тобто-6500,00 грн., з 01.10.2022 - 6700,00 грн. В результаті перерахунку на виконання рішення суду розмір пенсії з 03.01.2022 становить 26748,38 грн., в тому числі 13000,00 гри. - підвищення за проживання на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному на виконання рішення суду (6500,00 грн.х2), при цьому виплата пенсії здійснюється в максимальному розмірі. З 01.03.2023 виплата пенсії буде здійснюватися у розмірі визначеному на виконання рішення суду. За період з 03.01.2022 по 28.02.2023 нарахована доплата пенсії в розмірі 46198,19 грн. Облік судових рішень, які набрали законної сили, здійснюється Пенсійним фондом України згідно підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що наповнюється його територіальними органами. Інформацію про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.08.2022 у справі №240/10848/22 та про суму нарахованих, але не визначених коштів (потребу) надано Пенсійному фонду України шляхом включення до реєстру судових рішень, фінансування яких здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України підсистеми "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (ІКІС ПФУ) обов`язок ведення та заповнення якої (повнота та коректність) покладено на територіальні органи Пенсійного фонду України.

Постановою державного виконавця від 20.02.2024 у ВП НОМЕР_1 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

У постанові вказано, що станом на 20.02.2024 рішення суду залишається не виконане без поважних причин.

Вважаючи оскаржувану постанову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII) та п.п. 1 та 16 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону та накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, відповідно, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII) та за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII).

Відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.63 Закону №1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

У свою чергу, ст.75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника-юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і встановлює новий строк виконання (ч.1 ст. 75 Закону №1404-VIII).

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч.2 ст. 75 Закону №1404-VIII).

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства в контексті цієї справи необхідно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення).

Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано з поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк, тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону № 1404-VIII.

Зокрема, частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 цієї статті визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, серед іншого, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону, а частина 4 наголошує на тому, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що постанова про накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, може бути винесена за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин.

Постановою державного виконавця від 20.02.2024 у ВП НОМЕР_1 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, на боржника накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

10.02.2023 виконавцем виставлено вимогу №22235, у якій встановлено, що рішення суду боржником не виконано (відомості від боржника щодо виконання рішення суду в повному обсязі не надходили), а саме нарахування пенсії проведена не в розмірі, визначеному судовим рішенням, який повинен дорівнювати двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік), а в інших розмірах .

Суд погоджується з постановою відповідача, з огляду на таке.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2022 року у справі №240/10848/22 ухвалено: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 03 січня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)".

Постановою від 12.01.2023 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого у справі 240/10848/22 . У п. 2 постанови вказано: боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Листом від 01.02.2023 боржник у виконавчому провадженні повідомив державного виконавця про виконання рішення суду. Вказав, що з 01.03.2022 нараховане підвищення до пенсії в розмірі 2-х прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В результаті перерахунку на виконання рішення, розмір пенсії з 03.01.2022 становить 18710,38 грн., в т ч.. 4962,00 грн. - підвищення за проживання у зоні радіоактивного забруднення. З 01.11.2022 виплата пенсії буде здійснюватись у розмірі, визначеному на виконання рішення суду; сума донарахованих кошів за період із 03.01.2022 по 31.10.2022 складає 43801,47 грн. Рішення виконано в межах наданих компетенції та фінансування.

Разом з тим, згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік мінімальний розмір заробітної плати становив: з 03.01.2022 6500,00 грн., з 01.10.2022 - 6700,00 грн.

Так, статтею 8 Закону України від 15 грудня 2020 року №1082-IX "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6000 гривень, з 1 грудня - 6500 гривень.

Статтею 8 Закону України від 2 грудня 2021 року №1928-IX "Про Державний бюджет України на 2022 рік" встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 6500 гривень, з 1 жовтня - 6700 гривень.

Статтею 8 Закону України від 3 листопада 2022 року №2710-IX "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено у 2018 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі - 6700 гривень.

Проте, згідно розрахунку суми, що підлягає виплаті на виконання рішення у справі №240/10848/22, сума доплати з 03.01.2022 становить 5230,87 грн., з 01.02.2022 - 5591,62 грн., з 01.04.2022 - 3828,30 грн.

Отже, виплата підвищення до пенсії позивачу, як непрацюючому пенсіонеру, проводиться не у визначеному рішенням суду у справі №240/10848/22 розмірі, тобто, не у розмірі 2-х мінімальних заробітних плат на відповідний рік.

При цьому, суд не бере до уваги твердження позивача про те, що розмір пенсії позивача обмежено максимальним розміром, оскільки рішенням суду було зобов"язано здійснити із 03 січня 2022 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік)". При цьому, дату не обмежено кінцевим строком.

Наведені обставини справи свідчать про невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.08.2022 у справі №240/10848/22, що призвело до нарахування пенсіонеру доплати до пенсії з 03.01.2022 у значно меншому розмірі ніж визначено рішенням суду.

За викладених обставин справи суд вважає правомірним застосування до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області штрафної санкції за невиконання рішення суду, у зв`язку з чим суд відмовляє у задоволенні позовних вимог .

Згідно з ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Підсумовуючи наведене та встановлені під час розгляду справи обставини, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору не підлягають стягненню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7,Житомир,10003, ) до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в особі Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області (площа Соборна, 1, м.Житомир, 10014, ) про визнання протиправною та скасування постанови, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Капинос