Справа № 337/270/24
Суддя: Мальований В. О.
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

ЄУН № 337/270/24

Провадження № 2-а/337/6/2024

14.03.2024 м.Запоріжжя

Хортицький районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Мальованого В.Л.,

за участю секретаря - Крижко Я.О.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2024 позивач в особі представника звернувся до суду з позовом і просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1187482 від 04.01.2024 про накладення на нього, адміністративного стягнення в розмірі 340, 00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Зазначає в позові, відповідно до фабули оскаржуваної постанови: « ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , 03.01.2024 о 21:56 год, в м. Запоріжжі, Хортицьке шосе, 36 А, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4. 3 (в) ПДР (керував із несправними зовнішніми світовими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби) за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн». Вказує, що не погоджується з даною постановою, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю. Враховуючи, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, з огляду на порушення відповідачем при винесені оскаржуваної постанови норм чинних нормативно - правових актів та недоведеність вини позивача, просить задовольнити позов.

З урахуванням положень ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судовий розгляд справи проведено на підставі наявних у ній доказів.

Ухвалою суду від 29.01.2024 у справі відкрито провадження за участю сторін.

Відповідно до ст. ст. 162, 165 КАС України відповідачубув наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

13.02.2024 відповідач надав відзив на позовну заяву, просив відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у останньому, зазначивши, що позивачем не вживались заходи щодо виправлення несправності до того як до нього підійшов поліцейський. На той момент фара була не в працюючому режимі. Так, на думку відповідача позивачем було порушено вимоги ПДР України - п. 31.4. 3 (в) (керував транспортним засобом із несправними зовнішніми світовими приладами, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив ПДР України. Чим скоїв адміністративне правопорушення, за яке ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок чого позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 340, 00 грн.

Окрім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів які б свідчили про протиправність оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень. Так, розглядаючи дану адміністративну справу, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно - правовими актами. Отже, на думку відповідача, суду слід відмовити позивачу у задоволені адміністративного позову у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263 - 277, 280-283, 285 - 289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 2 КАС України встановлено критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 КАС України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 КАС України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено.

ОСОБА_1 (позивач), керував транспортним засобом «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_1 , 03.01.2024 о 21:56 год, в м. Запоріжжі, Хортицьке шосе, 36 А, з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4. 3 (в) ПДР (керував із несправними зовнішніми світовими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та було притягнуто до адміністративної відповідальності, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306 (із змінами та доповненнями).

Згідно п. 1.1. ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У п. 31.4. 3 (в) Правил дорожнього руху вказано, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла; оскільки сила світла ламп габаритних ліхтарів більш ніж у 20 разів менше сили світла фар ближнього (дальнього) світла, то в темний час доби і в умовах недостатньої видимості габарити транспортного засобу, що рухається в зустрічному напрямку, визначаються по розташуванню ввімкнених фар ближнього або дальнього світла. Тому для попередження зіткнення зустрічних транспортних засобів у таких умовах і правильній оцінці дорожньої ситуації ліва фара, що розташована ближче до зустрічного потоку транспортних засобів, повинна горіти обов`язково. У випадку перегоряння лампочки в лівій фарі у як виняток дозволяється замінити Ті лампочкою з правої фари. Відповідно до вказаної постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово - зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується.

Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, ст. 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

З аналізу положення ст. 247 КУпАП випливає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Оглядаючи відеозапис, було встановлено, що на відеозапису не зафіксовано, що ліва фара автомобіля не працює.

Отже, докази, які б відповідали вимогам ст. 251 КУпАП та об`єктивно фіксували обставини вчинення правопорушення позивачем відсутні.

Встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕНА № 1262761 не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені належними доказами.

Будь - які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутні.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Таким чином, всупереч вимогам ст. 77 КАС України суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

За таких обставин, суд вважає, що сторона відповідача не надала суду доказів правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь.

Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи викладене вище, відсутність доказів правомірності своїх дій з боку відповідача, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 8, 19 Конституції України, ст. ст. 1, 9, 122 ч. 3, 222, 258, 265-2, 268, 276 КУпАП, ст. ст. 2, 72, 77, 78, 242 - 247, 250, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1187482 від 04.01.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) судовий збір у розмірі 605, 60 грн.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Мальований