Справа № 473/898/24
Суддя: Ротар М. М.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/898/24
РІШЕННЯ

іменем України

"20" березня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Ротар М.М.

при секретарі судового засідання Ніколаєнко Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа інспектор сектору реагування патрульної поліції Вознесенського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Бойчук Максим Ігорович про скасування постанови про адміністративне правопорушення

встановив

в лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа інспектор сектору реагування патрульної поліції Вознесенського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Бойчук Максим Ігорович про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.02.2024 року Інспектором СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом поліції Бойчук Максимом Ігоровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №856235, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 10.02.2024 року керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 та заїхав в зону його дії, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважав, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, у зв`язку із порушенням вимоги щодо процедури розгляду справи та прийняття відповідного рішення, провадження в адміністративній справі здійснювалося з грубими процесуальними порушеннями вимоги ст.ст. 278, 279, 280, 282 КУпАП. Крім того зазначив про те, що є інвалідом 2 групи, про що повідомлялося інспектору, який проігнорував дону обставину. Не поширюється дія знаку 3.1 на водіїв з інвалідністю, які керують мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю".

Виходячи з цих обставин позивач ОСОБА_1 просив визнати протиправною та скасувати вказану постанову.

Ухвалою суду від 21.02.2024 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду.

01.03.2024 року від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. На адресу суду надіслав матеріали адміністративної справи відповідно до якої було винесено постанову БАД №856235 від 10.02.2024 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за частиною 1 ст. 122 КУпАП. Надано відзив на позовну заяву відповідно до якого просили відмовити в задоволенні позову та зазначали про правомірність та законність винесеної постанову.

Третя особа інспектор сектору реагування патрульної поліції Вознесенського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Бойчук Максима Ігорович в судове засдіання надав заяву, в якій просив відмовити в задволенні позову.

Дослідивши матеріали, суд встановив наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 06.03.2008 року).

При розгляді адміністративного позову щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суди, відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України, перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Зокрема судом встановлено, що 10.02.2024 року Інспектором СРПП Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області старшим сержантом поліції Бойчук Максимом Ігоровичем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №856235, в вигляді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

З даної постанови вбачається, що позивач 10.02.2024 року керуючи транспортним засобом TOYOTA CAMRY реєстраційний номер НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.1 та заїхав в зону його дії, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 3.1 Розділу 33 Правил дорожнього руху: (знак) "Рух заборонено". Забороняється рух усіх транспортних засобів у разі, коли: початок пішохідної зони позначено знаком 5.36; дорога та (або) вулиця перебуває в аварійному стані і непридатна для руху транспортних засобів; у такому разі обов`язково додатково встановлюється знак 3.43.

Пунктом 2.8. розділу 2 Правил дорожнього руху встановлено, що водій з інвалідністю, що керує мотоколяскою або автомобілем, позначеними розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю, або водій, що перевозить пасажира з інвалідністю», може відступати від вимог дорожніх знаків 3.1, 3.2 і 3.35 - 3.38, а також знаку 3.34 за наявності під ним таблички 7.18.

Відповідно до ч 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дійчи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до положень ч 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Під час розгляду справи судом здійснено дослідження наданих відповідачем копій фото, які не містить істотних за доказовим впливом відомостей, оскільки неможливо зробити висновок, що позивач не виконав вимоги дорожнього знаку 3.1 та заїхав в зону його дії, так як не видно дорожнього знаку 3.1 та інших забороняючих знаків.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 констатовано, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного вбачається відсутність об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем не забезпечено збирання достатніх доказів на підтвердження порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.1 та достатні відомості про існування складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, не надано.

Відповідач не спростував обставин, на які посилається позивач, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення, суду не надав. Суд позбавлений можливості встановити факт порушення позивачем ПДР України з урахуванням заперечень позивача з приводу цього твердження в оскаржуваній постанові та ненадання відповідачем жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем недоведено правомірність прийнятого рішення і факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, то постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 247, п. 1, ст. 251, ст.280, ст.293 КУпАП, ст.8, , ст.9, ст.77, ст.139, ст.242, ст.244, ст. 246, ст. 286 КАС України, суд

ухвалив

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, третя особа інспектор сектору реагування патрульної поліції Вознесенського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції Бойчук Максим Ігорович про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху БАД №856235 від 10.02.2024 року у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення (з урахуванням вимог пп. 15.5 п. 15 Розділу 7 Перехідних положень КАС України).

Суддя М.М. Ротар