Справа № 160/33309/23
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, - заступник командувача Сил підтримки Збройних Сил України полковник Сергій Лазакович, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, в якій позивач просить суд:
визнати протиправними дії та бездіяльність Міністерства оборони України, які виразились у залишенні без розгляду та не наданні відповіді на запит на інформацію від 07.11.2023, скарги від 09.11.2023, поданих ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ;
зобов`язати Міністерство оборони України розглянути запит на інформацію від 07.11.2023, скаргу від 09.11.2023, подані ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , та надати на них вичерпні та обґрунтовані відповіді, а також запитувану інформацію та документи.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , та за довіреністю від імені ОСОБА_3 , звернулась до Міністерства оборони України Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України із запитом від 07.11.2023 на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»). Крім цього, позивач, як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулась до Міністерства оборони України зі скаргою від 09.11.2023. Вказані запит і скарга були отримані відповідачем, але станом на час подачі позову до суду відповідь на запит відповідачем надана не була, як не була розглянута і скарга позивача. Позивач уважає протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо нерозгляду запиту та скарги, тому й звернулась з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 10.01.2024 прийнято до розгляду позовну заяву і відкрито провадження в адміністративній справі; постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
29.01.2024 через систему «Електронний суд» від Міністерства оборони України надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, відповідач заперечує проти позовних вимог. В обгрунтування відзиву відповідач зазначає, що відповідь на звернення позивача надано листом Департаменту соціального забезпечення від 23.11.2023 №220/13/Вих3ВГ/7844. У відповіді повідомляється, що: «Стосовно надання завірених копій документів, якими встановлено розміри надбавки за особливості проходження служби та премії військовослужбовцям Збройних Сил України з 2020 року по теперішній час, повідомляється, що згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк. У разі згоди, Центром забезпечення службової діяльності Міноборони та Генерального штабу Збройних Сил України буде складено рахунок на відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів відповідно до Інструкції із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 13.06.2017 № 319 (у зв`язку з друком документів на 52 аркушах формату А4) та повідомлено банківські реквізити для перерахування коштів». Відповідач уважає, що звернення позивача було прийнято, розглянуто та надано відповідь у межах строку встановленого чинним законодавством. Також відповідач указує, що не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки Міністерством оборони України здійснений розгляд такого звернення у встановлені строки.
Ухвалою суду від 10.01.2024 залучено до участі у справі начальника штабу, заступника командувача Сил підтримки Збройних Сил України полковника Сергія Лазаковича, як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача; встановлено третій особі п`ятиденний строк з дня отримання позову та відзиву для подання пояснень або заперечень до них.
Копія ухвали від 10.01.2024 та копія позову з додатками були направлені третій особі заступнику командувача Сил підтримки Збройних Сил України, полковнику ОСОБА_4 , на адресу Військової частини НОМЕР_1 , яка вказана у позовній заяві (про отримання документів свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи).
Інші дані щодо місця перебування чи місця проживання третьої особи матеріали справи не містять.
16.02.2024 на адресу суду надійшов лист від 06.02.2024 №343/2490 начальника штабу заступника командувача Сил підтримки Збройних Сил України, полковника ОСОБА_5 , яким повідомлено, що полковника ОСОБА_6 , наказом командувача Сил підтримки Збройних Сил України (по особовому складу) від 08.12.2023 №205 звільнено з лав Збройних Сил України у відставку та відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині від 20.12.2023 №263 виключено зі списків особового складу частини.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд
Як видно зі свідоцтва про народження, Серія НОМЕР_2 та свідоцтва про зміну імені, Серія НОМЕР_3 , ОСОБА_1 (позивач) є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком ОСОБА_2 є ОСОБА_3 .
23.08.2023 ОСОБА_3 видав довіреність, якою уповноважив ОСОБА_1 бути його представником та представляти інтереси, з-поміж інших, в усіх підприємствах, установах, організаціях усіх форм власності. Згідно з довіреністю, Науменко Ю.І. має право подавати, оформляти та одержувати всі необхідні документи. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Л.Г. та зареєстрована в реєстрі за №2424.
Науменко Юлія Іванівна, яка діє в інтересах ОСОБА_2 , та за довіреністю від імені ОСОБА_3 , звернулась до Міністерства оборони України Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України із запитом від 07.11.2023 на інформацію (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»).
У цьому запиті позивач просила надати інформацію (із зазначенням тарифного розряду тарифного коефіцієнту) щодо: розміру надбавки за особливості проходження служби діючими військовослужбовцями Збройних Сил України відповідно до розпоряджень та окремих рішень Міністра оборони України тощо; розміру щомісячної премії діючим військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до розпоряджень та окремих рішень Міністра оборони України тощо станом на 01 січня 2020 року, 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року за посадою (а у випадку відсутності такої прирівняної до неї посадою) начальник топографічної групи топографічного відділення топогеодезичного відділу топогеодезичного центру. Позивач у запиті вказала, що вищевказана інформація необхідна для перерахунку призначеної ОСОБА_3 пенсії (відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704, наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260), а також перерахунку аліментів, визначених рішенням суду на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , розмір яких, у свою чергу, залежить від розміру пенсії (доходу) її батька ОСОБА_3 .
Також позивач просила надати належним чином завірені рішення Міністра оборони України щодо встановлення розмірів щомісячної премії та надбавки за особливості проходження служби військовослужбовцями: №248/291 від 14.01.2020; №248/612 від 27.01.2021; №248/1210 від 04.03.2021; №2683/3 від 01.02.2023.
Відповідь позивач просила надати на електронну адресу, зазначену у запиті, а також у паперовому вигляді поштою, за поштовою адресою, зазначеною у запиті, у строки, встановлені чинним законодавством (п`ять робочих днів).
Крім цього, позивач, як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулась до Міністерства оборони України зі скаргою від 09.11.2023, в якій зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровска від 02 квітня 2013 року (справа №203/1392/13-ц) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 33% від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20 лютого 2013 року до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровска від 24.11.2022 (справа №203/1588/22) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною ОСОБА_2 повноліття.

ОСОБА_3 є військовим пенсіонером, отримує пенсію у Головному управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (про звільнення з військової служби наказ Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 18 серпня 2005 року №70 (по особовому складу).

Відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби…» має право на перерахунок пенсії станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 у зв`язку зі зміною розмірів грошового забезпечення діючих військовослужбовців.

Підставою для перерахунку призначеної ОСОБА_3 пенсії є оновлені довідки, які в силу даного закону повинні направлятись до територіальних органів Пенсійного фонду України без будь-яких додаткових вимог. В даному випадку, такі довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повинен був направляти Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Поряд з цим, Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в особі його керівника та інших посадових осіб, незважаючи на неодноразові звернення позивача, не бажає виконувати свої безпосередні обов`язки, за які з Державного бюджету, в тому числі і за рахунок податків позивача, отримує немаленьку заробітну плату (грошове утримання) кожного місяця.

Позивач указує, що неодноразово зверталась до ДОТЦК та СП із заявами щодо направлення до ГУ ПФ у Дніпропетровській області оновлених довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_3 , однак отримувала відмову.

Внаслідок таких протиправних дій Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відсутні підстави для перерахунку пенсії ОСОБА_3 , наслідком чого є недоотримання дітьми аліментів, оскільки їх розмір залежить від розміру нарахованої пенсії (доходу) їх батьку ОСОБА_3 .

Окрім того, позивач у скарзі вказує, що 27.06.2023 вона звернулась до Міністерства оборони України із запитом на інформацію щодо надання інформації про розмір надбавки за особливості проходження служби та щомісячної премії діючих військовослужбовців за останньою посадою ОСОБА_3 , яку він займав перед звільненням із Збройних Сил України, яка необхідна також для здійснення перерахунку призначеної йому пенсії, нащо отримала відповідь від 03.07.2023 (№343/9112) від Командування Сил підтримки ЗСУ, згідно з якою відповідно до доповіді топогеодезичних центрів Командування, майор запасу ОСОБА_3 військову службу не проходив.

29.07.2023 на адресу Міністра оборони України позивачем була направлена вимога (отримана МОУ 10.08.2023), а також скарги керівнику Генерального штабу та начальнику штабу-заступнику Командувача Сил підтримки ЗСУ полковнику ОСОБА_9 , на що отримала відписку знову від полковника ОСОБА_10 (07.09.2023 вих. №343/12927) аналогічного змісту та з рекомендаціями звернутись до командування Сухопутних військ ЗСУ, що суперечить вимогам ч.1, 3, 4 ст.7 Закону України «Про звернення громадян».

Міністерством оборони скарга позивача залишена без розгляду та відповіді, чим порушені вимоги ст. ст.16, 18, 19 Закону України «Про звернення громадян».

Враховуючи, що вирішення цього питання з вини посадових осіб Дніпропетровського ТЦК та Міністерства оборони України триває вже майже рік, і стосується відновлення прав дітей дану скаргу, а також усі попередні звернення, позивач просила розглянути протягом 15 календарних днів з моменту отримання та надати повну та обґрунтовану відповідь.

На примірнику скарги, що наданий відповідачем, стоїть вхідний штамп про її отримання 23.01.2024.

Позивач указує, що на подані нею запит і скаргу відповіді вона не отримувала, тому і звернулась з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.

Відповідно до ст.34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України «Про інформацію».

Згідно зі статтею 20 зазначеного Закону, за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначає Закон України «Про доступ до публічної інформації».

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом (ч.2 ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до частин 1, 2 ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту (ч.1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Відповідно до частин 1-5 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

У пункті 9.5. Постанови від 29.09.2016 №10 Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації» зазначено, що відповідно до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. При вирішенні питання, в який момент часу цей обов`язок вважається виконаним у разі пересилання відповіді на запит поштою, суди повинні за аналогією застосовувати положення частини дев`ятої статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), за яким під таким моментом мається на увазі здача документа на пошту; реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу згаданого строку. Якщо відповідь на запит здається на пошту разом з іншою кореспонденцією того ж виду та категорії, належним і допустимим доказом відправлення такого запиту є список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття (пункт 66 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270).

Відповідно до п.10.1. Постанови Пленуму від 29.09.2016 №10, Закон № 2939-VI не містить переліку способів ознайомлення запитувача інформації із запитуваною інформацією. Зважаючи на частину другу статті 34 Конституції України та частину другу статті 7 Закону № 2657-XII про те, що ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом, спосіб ознайомлення визначається самим запитувачем інформації. Винятком є випадок, коли розпорядник надсилає відповідь, в якій міститься відмова або відстрочка розгляду запиту. Для таких випадків законом передбачена обов`язкова письмова форма (частини п`ята і шоста статті 22 Закону № 2939-VI).

У пункті 10.3. Постанови Пленуму від 29.09.2016 №10 указано, що частиною п`ятою статті 19 Закону № 2939-VI, зокрема, передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

Як установив суд, позивач звернулась до відповідача із запитом на інформацію від 07.11.2023 (в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації»), який відповідачем був отриманий 17.11.2023 (згідно з інформацією відстеження поштових відправлень сайту «Укрпошта», номер відправлення 760), та зареєстрований 20.11.2023 за №Н-83576/1, про що свідчить вхідний штамп на примірнику запиту, копія якого була надана відповідачем.

Відповідач до матеріалів справи надав лист від 23.11.2023 №220/13/ВихЗВГ/7844, складений у відповідь на запит позивача (вх. №83576/1), в якому зазначено, що питання встановлення відповідності або аналогії посад не відноситься до повноважень Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Розміри надбавки за особливості проходження служби та премії Рішеннями Міністра оборони України з 2020 по 2023 роки встановлювалися в залежності від тарифних розрядів, інформація про який не міститься у зверненні позивача, тому вказати відсотковий розмір надбавки за особливості проходження служби та премії за вказаною посадою неможливо.

Стосовно надання завірених копій документів, якими встановлено розміри надбавки за особливості проходження служби та премії військовослужбовцям Збройних Сил України з 2020 року по теперішній час, відповідач повідомив, що згідно з Законом України «Про доступ до публічної інформації» інформація на запит надається безкоштовно. У разі якщо задоволення запиту на інформацію передбачає виготовлення копій документів обсягом більш як 10 сторінок, запитувач зобов`язаний відшкодувати фактичні витрати на копіювання та друк.

Відповідно до постанови КМУ від 13 липня 2011 року №740 «Про затвердження граничних норм витрат на копіювання або друк документів, що надаються за запитом на інформацію» копіювання або друк копій документів формату А4 та меншого розміру (в тому числі двосторонній друк) розраховується не більше ніж 0,2 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за виготовлення однієї сторінки. Обсяг запитуваних документів становить 52 арк.

Відповідач зазначає, що у разі згоди позивача, Центром забезпечення службової діяльності Міноборони та Генерального штабу Збройних Сил України буде складено рахунок на відшкодування фактичних витрат на копіювання або друк документів відповідно до Інструкції із забезпечення доступу до публічної інформації в Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 13.6.2017 №319 (у зв`язку з друком документів на 52 аркушах формату А4) та повідомлено банківські реквізити для перерахування коштів.

Як додатки до зазначеної відповіді указано 10 арк.

Як установив суд, у запиті позивач просила надати відповідь на електронну адресу, зазначену у запиті, а також у паперовому вигляді поштою, за поштовою адресою, зазначеною у запиті, у строки, встановлені чинним законодавством (п`ять робочих днів).

Проте, до матеріалів справи не надано як доказів направлення вказаної вище відповіді на поштову адресу позивача (докази здачі відповіді на пошту, список згрупованих поштових відправлень із відміткою працівника зв`язку про його прийняття тощо), так і доказів, які б свідчили про направлення відповіді на електронну пошту, яку позивач вказала у запиті, з дотриманням вимог діловодства щодо оформлення листа-відповіді (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа).

Так, відповідь на запит була зареєстрована відповідачем 23.11.2023 за №220/13/ВихЗВГ/7844.

Поряд з цим, суд указує, що реєстрація відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу строку, встановленого для надання відповіді на запит (п`ять робочих днів з дня отримання запиту).

Таким чином, суд дійшов висновку, що обов`язок щодо надання відповіді на запит не був виконаний відповідачем.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про:

визнання протиправною бездіяльності Міністерства оборони України, яка полягає у не наданні відповіді на запит від 07.11.2023, поданого ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 ;

зобов`язати Міністерство оборони України направити ОСОБА_1 відповідь на її запит від 07.11.2023, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

При цьому, суд зазначає, що не досліджує зміст відповіді відповідача на запит позивача про доступ до публічної інформації, оскільки таку відповідь позивач не отримувала, і заперечень щодо змісту відповіді не висловлювала.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулює Закон України «Про звернення громадян». Цей Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

До рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності (ст.4 Закону України «Про звернення громадян»).

Згідно з ч.1 ст.14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду. Громадянин може подати скаргу особисто або через уповноважену на це іншу особу. Скарга в інтересах неповнолітніх і недієздатних осіб подається їх законними представниками. Скарга в інтересах громадянина за його уповноваженням, оформленим у встановленому законом порядку, може бути подана іншою особою, трудовим колективом або організацією, яка здійснює правозахисну діяльність. До скарги додаються наявні у громадянина рішення або копії рішень, які приймалися за його зверненням раніше, а також інші документи, необхідні для розгляду скарги, які після її розгляду повертаються громадянину (ст.16 Закону України «Про звернення громадян»).

Стаття 20 Закону України «Про звернення громадян» передбачає, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

При цьому, обов`язки органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, медіа, їх керівників та інших посадових осіб щодо розгляду заяв чи скарг установлені ст.19 Закону України «Про звернення громадян».

Так, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необгрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Суд зазначає, що позивач, як законний представник неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , звернулась до Міністерства оборони України зі скаргою від 09.11.2023. На примірку скарги, наданої відповідачем, стоїть вхідний штамп, який містить дату отримання скарги 23.01.2024.

Поряд з цим, згідно з інформацією відстеження поштових відправлень сайту «Укрпошта», номер відправлення 744, який також указаний у фіскальному чеку, наданому позивачем, та конверті, наданому відповідачем, скарга позивача отримана уповноваженою особою відповідача за довіреністю 17.11.2023.

Таким чином, відповідач мав розглянути і надати відповідь на скаргу позивача у строки, встановлені ст.20 Закону України «Про звернення громадян», відлік яких починається з 17.11.2023.

При цьому, зі змісту ст.20 Закону України «Про звернення громадян» видно, що питання щодо строків розгляду скарги (п`ятнадцять днів, один місяць чи сорок п`ять днів) в залежності від висловлених в ній вимог, вирішується відповідним органом, підприємством, установою, організацією, до яких така скарга була подана, але в будь-якому випадку термін вирішення питань, порушених у скарзі, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Станом на дату подачі позову у справі, якою є дата на поштовому конверті, яким позовна заява була направлена до суду, а саме, 16.12.2023, не закінчились строки розгляду скарги, встановлені ст.20 Закону України «Про звернення громадян», а оскільки захисту підлягають права позивача, порушення яких повинно мати місце на час звернення до суду, суд дійшов висновку про передчасність позовних вимог в частині, які стосуються поданої позивачем скарги від 09.11.2023, відповідно, суд відмовляє в їх задоволенні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

За встановлених обставин справи, наведених положень чинного законодавства, суд зазначає, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнена від сплати судового збору на підставі п.14 ч.2 ст.3, п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір нею сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , як законного представника неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, на стороні відповідача, - заступник командувача Сил підтримки Збройних Сил України полковник Сергій Лазакович, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, яка полягає у не наданні відповіді на запит від 07.11.2023, поданого ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Зобов`язати Міністерство оборони України направити ОСОБА_1 відповідь на її запит від 07.11.2023, поданий в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , як законний представник неповнолітньої дитини ОСОБА_2 .

Відповідач: Міністерство оборони України.

Третя особа: Заступник командувача Сил підтримки Збройних Сил України полковник Сергій Лазакович.

Суддя Н.В. Кучугурна