Справа № 140/2520/24
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/2520/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, позивач) звернулося в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ ПВР, відповідач) про скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. у виконавчому провадженні №67488239 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що спірною постановою від 19.02.2024 у виконавчому провадженні №67488239 за невиконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 10200,00 грн.

Позивач вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404-VIII). Так рішення суду після набрання ним законної сили ГУ ПФУ у Волинській області виконало в добровільному порядку та нарахувало ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України від 28.02.1991 №796-ХІІ Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі Закон №796-ХІІ); сума нарахувань на виконання рішення суду за період з 12.12.2020 по 12.08.2021 становить 33764,61 грн. Вказує, що листом від 02.12.2021 №0300-0306-8/49807 повідомлено державного виконавця про фактичне виконання рішення. Проте державний виконавець виніс постанову про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн за невиконання рішення суду. Позивач зазначає, що державним виконавцем не досліджено факт добровільного виконання рішення суду та станом на 19.02.2024 у державного виконавця були відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу.

Ухвалою суду від 11.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 та ухвалено розгляд справи проводити за правилами розділу 2 Глави 11 «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Кодексу адміністративного судочинства України, призначено у даній справі судове засідання 10:30 20.03.2024.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив та просив у їх задоволенні відмовити повністю. При цьому, зазначив, що із заяви ОСОБА_1 від 09.01.2024 та відповіді ГУ ПФУ у Волинській області від 24.05.2023 за №0300-0306-8/27844 вбачається, що стягувачу проведено нарахування та виплату підвищення до пенсії із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії (що необхідно було зробити), що стало підставою для винесення постанови від 19.02.2024 у виконавчому провадженні №67488239 про накладення на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Від третьої особи письмові пояснення до суду не надходили.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 229, частини третьої статті 268 КАС України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21 позов ОСОБА_1 задоволено повністю, зокрема, зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області провести ОСОБА_1 з 12.12.2020 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

02.11.2021, на виконання вказаного рішення суду, Волинський окружний адміністративний суд видав стягувачу виконавчий лист за №19389/2021 (а.с. 30).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 12.11.2021 відкрито виконавче провадження №67488239 з виконання виконавчого листа №19389/2021 від 02.11.2021. Одночасно боржнику встановлено строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів (а.с. 32).

Листом від 02.12.2021 № 0300-0306-8/49807 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило державного виконавця про те, що на виконання рішення суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21 в добровільному порядку ОСОБА_1 з 12.12.2020 проведено нарахування підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік), виплата заборгованості за період з 12.12.2020 по 12.08.2021 в сумі 33764,61 буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету (а.с. 11). Аналогічного змісту відповідь надано листом ГУ ПФУ у Волинській області від 06.12.2022 №0300-0306-5/39883 (а.с. 34).

В подальшому на вимогу державного виконавця від 04.05.2023 №13097 (а.с. 35) ГУ ПФУ у Волинській області листом від 24.05.2023 за №0300-0306-5/27844 повідомило, що з 12.12.2020 ОСОБА_1 проведено нарахування підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ; нарахування проведено за період з 12.12.2020 по 31.05.2023 в сумі 124628,26 грн.; виплата нарахованих коштів буде здійснена в межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету; з 01.06.2023 виплата доплати до пенсії здійснюється щомісячно разом з основною пенсією (а.с .54).

Постановою державного виконавця Відділу ПВР Трофимюка П.В. від 06.12.2023 у виконавчому провадженні №67488239 за невиконання рішення суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 5100,00 грн. (а.с. 39).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 у справі №140/36141/23 у задоволенні позову ГУ ПФУ у Волинській області до Відділу ПВР про скасування постанови у виконавчому провадженні №67488239 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. відмовлено повністю. Рішення суду не оскаржувалося та набрало законної сили (а.с. 40-42).

19.02.2024 державний виконавець Відділу ПВР Трофимюк П.В. у виконавчому провадженні №67488239 виніс постанову, згідно якої за невиконання рішення суду у справі №140/6234/21 на боржника ГУ ПФУ у Волинській області накладено штраф в розмірі 10200,00 грн. Як зазначено у постанові, із заяви стягувача ОСОБА_1 від 09.01.2024 вбачається, що їй було проведено виплату у січні 2024 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії (що необхідно було зробити) (а.с. 8-9)

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За правилами частин першої третьої статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Суд також наголошує, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Пунктом 2 частини першої статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: обов`язковості виконання рішень.

Як установлено пунктом 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

За правилами частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пунктів 1, 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною шостою статті 26 Закону №1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Частиною четвертою статті 19 зазначеного Закону на сторону виконавчого провадження покладено обов`язок невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Відповідно до частин першої, другої статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №1404-VIII у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З аналізу наведених норм слідує, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано і таке невиконання сталося без поважних на те причин, тобто коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Отже, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 19.02.2024 у виконавчому провадженні №67488239 слідує, що підставою для накладення на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штрафу у розмірі 10200 грн. стало те, що із заяви стягувача ОСОБА_1 від 09.01.2024 вбачається, що їй було проведено виплату у січні 2024 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії (що необхідно було зробити).

Однак суд зазначає, що надана державному виконавцю стягувачем у заяві від 09.01.2024 (а.с. 47-49) інформація не відповідає дійсним обставинам, та спростовується наступним.

Так матеріалами справи підтверджено, що у межах виконавчого провадження №67488239 державним виконавцем 06.12.2023 було прийнято постанову про накладення на боржника ГУ ПФУ у Волинській області штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21. При цьому, у вказаній постанові було заначено, що стягувачем ОСОБА_1 заявою від 06.11.2023 повідомлено, що виконуючи рішення суду у справі №140/6234/21 ГУ ПФУ у Волинській області протиправно здійснює нарахування та виплату їй підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-ХІІ, із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, а не станом на 1 січня календарного року виплати пенсії (що необхідно було зробити) (а.с. 39).

Вказану постанову про накладення штрафу ГУ ПФУ у Волинській області оскаржило в судовому порядку та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 у справі №140/36141/23, яке набрало законної сили, у задоволенні позову ГУ ПФУ у Волинській області до Відділу ПВР про скасування постанови відмовлено повністю. При цьому вказаним судовим рішенням встановлено, що рішенням від 12.12.2023 №55, тобто після накладення державним виконавцем штрафу 06.12.2023, боржник ГУ ПФУ у Волинській області здійснив перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням розрахункової величини: 2102,00 грн - станом на 01.01.2020, 2270,00 грн - станом на 01.01.2021, 2481,00 грн - станом на 01.01.2022, 2648,00 грн - станом на 01.01.2023. З урахуванням наведеного суд зазначив, що з наданих доказів слідує, що на момент прийняття постанови про накладення штрафу (06.12.2023) ГУ ПФУ у Волинській області неналежно виконало судове рішення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04.01.2024 у справі №140/36141/23 державний виконавець отримав 08.01.2024 за вх. №303/041-35, що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції Відділу на копії такого рішення суду (а.с. 40-42).

Таким чином, у державного виконавця станом на момент прийняття оскаржуваної постанови у даній справі (19.02.2024) була наявна інформація про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням зміни розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року виплати пенсії.

При цьому, в матеріалах справи також наявне рішення від 12.12.2023 №55, з якого слідує, що ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 13.07.2021 у справі №140/6234/21 проведено нарахування підвищення до пенсії (стаття 39 Закону №796-ХІІ) від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 01.01.2020, станом на 01.01.2021, станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023. Місячна сума підвищення з 12.12.2020 по 31.12.2020 становить 4204,00 грн., з 01.01.2021 по 31.12.2021 4540,00 грн., з 01.01.2022 по 31.12.2022 становить 4962,00 грн, а з 01.01.2023 - 5368,00 грн. (а.с.13-14).

Витягами про перерахунок пенсії від 13.12.2023 та від 28.02.2024 (а.с. 52) також підтверджується та обставина, що починаючи з січня 2024 року ОСОБА_1 виплачується підвищення до пенсії (стаття 39 Закону №796-ХІІ) саме у розмірі 5368,00 грн., тобто, від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 (2684,00 грн.), а не як зазначено у заяві стяувача від 09.01.2024 (а.с. 47-49) та в оскаржуваній постанові від 19.02.2024 (9-10) - із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2020.

При цьому суд також враховує, що статтею 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2024 рік від 09.11.2023 № 3460-IX визначено розмір мінімальної заробітної плати, який застосовується як розрахункова величина для обчислення виплат за рішеннями суду, на рівні 1600 гривень, та цей Закон набрав чинності з 01.01.2024.

Що стосується невиконання вказаного рішення суду в частині виплати ОСОБА_1 заборгованості за період з 12.12.2020 по 31.05.2023 в сумі 124628,26 грн., суд зазначає, що така бездіяльність відбулася з незалежних від позивача причин, які, на переконання суду, є поважними у розумінні Закону №1404-VIII.

При цьому, суд враховує правовий висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 (справа № 405/3663/13-а), від 13.06.2018 (справа № 757/29541/14-а), відповідно до якого невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку постанова від 19.02.2024 про накладення штрафу з підстав, зазначених у ній, прийнята протиправно та підлягає скасуванню, позаяк державний виконавець належним чином не перевірив як факт виконання/невиконання судового рішення боржником на момент винесення спірної постанови, так і не дослідив поважності причин такого невиконання рішення суду в повному обсязі, тобто належним чином не скористався законодавчо закріпленими повноваженнями.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства, виходячи із наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають до задоволення шляхом прийняття судом рішення про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Трофимюка П.В. від 19.02.2024 у виконавчому провадженні №67488239 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн.

Керуючись статтями 229, 243 - 246, 268, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Трофимюка П.В. від 19.02.2024 у виконавчому провадженні №67488239 про накладення на Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (43001, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Володимирська, будинок 1).

Третя особа: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Суддя О. О. Андрусенко