Справа № 522/4194/24
Суддя: Павлик І. А.
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/4194/24
Провадження № 2-а/522/95/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Павлик І.А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Запольської А.М.,

представника позивача - Саркісяна А.Р.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - адвоката Колесникової І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2024 позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач на території України знаходиться незаконно, ухиляється від виконання рішення про його примусове повернення, постійного місця проживання та законного джерела існування не має, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового або тимчасового захисту в Україні до ГУ ДМС в Одеській області не звертався, відповідного бажання під час опитування не виявив, жертвою торгівлі людьми себе не вважає. З огляду на викладене, позивач просить суд затримати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 18.09.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Ухвалою суду від 19.03.2024 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 16 год. 50 хв. 19.03.2024.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав поданий до суду адміністративний позов та просив задовольнити позовні вимоги, а відповідач та його представник заперечували проти задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, заслухавши доводи та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що позивач стверджує, що 18.03.2024 під час проведення оперативно-профілактичних заходів з виявлення нелегальних мігрантів працівниками ГУ ДМС в Одеській області виявлено особу, який назвався громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та запрошено останнього за адресою: АДРЕСА_1 . В результаті проведеної перевірки щодо законності його перебування на території України з його слів встановлено, що він прибув на територію України 06.12.2021, на підставі паспортного документу громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон на його ім`я, номеру НОМЕР_1 , терміном дії з 07.03.2013 до 07.03.2023, та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства - перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, а так само проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні. Під час виявлення паспортний документ громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон у відповідача наявний, строк дії якого сплив 07.03.2023.

18.03.2024 за порушення правил перебування іноземців в Україні, а саме: ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 203 КУпАП, стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МОД № 010953 та постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.03.2024 ПН МОД № 011053 його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3 400,00 грн.

18.03.2024 ГУ ДМС в Одеській області складено протокол № МОД 000248 про адміністративне затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.03.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18.03.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення № 6 про примусове видворення з України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке він не оскаржував.

18.03.2024 ГУ ДМС в Одеській області прийнято рішення про заборону в`їзду в Україну громадянину Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у судовому засіданні не погодився з викладеними у позові обставинами, та зазначив наступне.

Він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Київській області та майже все життя проживав на території України, проте при розпаді Радянського Союзу він отримав паспорт громадянина Російської Федерації, оскільки є моряком і на той час йому там було запропоновано роботу.

Також відповідач зазначив, що 11.04.1992 він уклав шлюб з громадянкою України ОСОБА_5 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька. З 1992 року вони з дружиною та донькою проживали у м. Луганськ, а після 2014 року переїхали проживати до м. Херсон, а згодом до м. Одеси. У м. Одесі вони проживали в квартирі доньки за адресою: АДРЕСА_2 .

Про те, що у нього закінчується строк дії паспорту для виїзду за кордон він знав, проте враховуючи розірвання дипломатичних стосунків із Російською Федерацією він не мав можливості виготовити новий паспорт на території України, тому звернувся з даним питанням до Республіки Молдови. Йому визначено дату прийому з питання отримання нового закордонного паспорту 22.03.2024 на 11 год. 50 хв. Раніше звернутись з даним питанням не міг, оскільки його теща тяжко хворіла і він допомагав дружині здійснювати за нею нагляд, а згодом захворіла і дружина за якою він доглядав.

Також відповідач зазначив, що твердження позивача про обставини його затримання також не відповідають дійсності, оскільки 18.03.2024 він самостійно разом із дружиною прийшов до міграційної служби з метою сплати штрафу за порушення міграційного законодавства для того щоб під час проходження кордону у нього не було несплачених штрафів, співробітникам ГУ ДМС в Одеській області ним було пред`явлено діючий паспорт громадянина Російської Федерації та паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, термін дії якого закінчився 07.03.2023 та повідомлено їм, що 22.03.2024 він записаний на прийом у Республіці Молдова з приводу отримання нового закордонного паспорту. Проте, незважаючи на пред`явлення діючого паспорту, він був затриманий співробітниками міграційної служби з метою ідентифікації особи.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка дружина відповідача ОСОБА_5 підтвердила всі вищевикладені пояснення відповідача та зазначила, що оскільки чоловік є моряком та враховуючи закінчення терміну дії його закордонного паспорта він не може виїхати на роботу, тому вони вирішили поїхати в Молдову для виготовлення чоловіку нового закордонного паспорту. Також ОСОБА_5 повідомила суду, що звернулася до організації «Червоний хрест», яка надає допомогу, зокрема у виїзді за кордон іноземців.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі - Закон) іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пункт 16 частини 1 статті 1 Закону визначає, що паспортний документ іноземця - документ, виданий уповноваженим органом іноземної держави або статутною організацією ООН, що підтверджує громадянство іноземця, посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, надає право на в`їзд або виїзд з держави і визнається Україною.

Відповідно до пункту 27 частини 1 статті 1 Закону пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства: стосовно яких судом прийнято рішення про примусове видворення; стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; затриманих центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальними органами та підрозділами на строки та в порядку, передбачені законодавством України; затриманих за рішенням суду до завершення розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону).

Відповідно до частини 1 статті 30 Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (частина 4 статті 30 Закону).

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства врегульовані статтею 289 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаної статті за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Згідно частини 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Розгляд питань, визначених цією статтею, здійснюється судом за обов`язкової участі сторін. Розгляд справ про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства може проводитися у режимі відеоконференції, у тому числі з трансляцією з іншого приміщення, що знаходиться поза межами приміщення суду, в порядку, визначеному цим Кодексом (частина 14 статті 289 КАС України).

Адміністративні справи, передбачені цією статтею, розглядаються судом у день подання відповідної позовної заяви (частина 15 КАС України).

Здійснивши аналіз зазначених правових норм, можна дійти висновків, що за наявності певних обставин, як це передбачає частина 1 статті 289 КАС України, до іноземця може бути застосовано такі заходи як, зокрема затримання з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (пункт 1 частини 1 вказаної статті).

Водночас, слід зазначити, що положення наведеної норми передбачають як затримання з метою ідентифікації, або затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, або ж затримання з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України тощо.

Позивач, звертаючись до суду обрав спосіб реалізації адміністративної дієздатності у формі затримання громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на 6 місяців до 18.09.2024 з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

За такого предмету позову, позивач повинен довести наявність підстав, що підтверджували б необхідність застосування саме такого способу реалізації повноважень в міграційній сфері, а саме наявність фактів та обставин щодо неможливості ідентифікації громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як такого та надати факти, які могли б стверджувати про можливе ухилення виконання ним рішення про його примусове видворення тощо.

Судом встановлено, що громадянин Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув на територію України у 2021 році легально через пункт пропуску «Бориспіль», на підставі паспорта громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон № НОМЕР_1 терміном дії з 07.03.2013 до 07.03.2023 та порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства - перевищив встановлений строк перебування в Україні більш як на 30 днів, та проживав на території України без документів на право проживання (перебування) в Україні.

Разом з тим, відповідач стверджує, що самостійно з`явився до ГУ ДМС в Одеській області з метою сплати штрафу за порушення положень міграційного законодавства та надав співробітникам позивача діючий паспорт громадянина Російської Федерації та паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, термін дії якого закінчився 07.03.2023.

У судовому засіданні досліджено паспорт громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 та паспорт громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 для виїзду за кордон, термін дії якого закінчився 07.03.2023, копії яких долучені до матеріалів справи.

Також судом досліджено у судовому засіданні оригінали та долучено до матеріалів справи копії наступних документів: свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Гостролуччя, Баришівського району, Київської області; картки платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтва про шлюб, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 11.04.1992 в м. Луганськ; свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , батьками якої вказані - ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ; паспорта громадянина України ОСОБА_5 (дружини відповідача); паспорта громадянина України ОСОБА_6 (доньки відповідача).

Крім того, судом долучено до матеріалів справи квитанцію від 19.03.2024 № про сплату адміністративного штрафу ОСОБА_1 в сумі 3 400,00 грн, накладеного на нього позивачем постановою від 18.03.2024 ПН МОД № 011053.

З наданих представником відповідача роздруківок з електронної пошти вбачається, що відповідач 26.02.2024 на сайті «» зареєстрував заявку на оформлення закордонного паспорта, 13.03.2024 направив запит на дозвіл перетину державного кордону Республіки Молдови та 18.03.2024 отримав дозвіл на перетин кордону, а також повідомлення про запис його на 22.03.2024 на 11 год. 50 хв. з приводу отримання закордонного паспорта. 15.03.2024 на електронну пошту надійшло підтвердження бронювання готелю AMAZING в Республіці Молдова.

Відповідно до п "f" частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім як відповідно до процедури, встановленої законом, у випадку законного арешту або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

У п. 103 Рішенні Європейського суду з прав людини від 17 квітня 2014 року "Справа "Анатолій Руденко проти України", стало остаточним 17 липня 2014 року (№ 50264/08) вказано, що тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що він є виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі заходи, було розглянуто і визнано недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, що можуть вимагати того тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідність позбавлення волі національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин (див. для застосування цих принципів у контексті підпункту "e" пункту 1 статті 5 Конвенції рішення у справах "Вітольд Літва проти Польщі", заява N 26629/95, п. 78, ЄСПЛ 2000-III, та "Станєв проти Болгарії" [ВП], заява N 36760/06, п. 143, ЄСПЛ 2012).

Суд наголошує, що пункт 1 статті 5 Конвенції має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в недопущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків стосовно права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті цього положення.

Відповідно до п. 113 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Чахал проти Великобританії» (заява № 22414/93) будь-яке позбавлення волі відповідно до статті 5 п. 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим доти, доки триває процедура депортації. Якщо така процедура не провадиться з належною ретельністю, затримання перестає бути допустимим.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що особу відповідача ідентифіковано чинним паспортом громадянина Російської Федерації, встановлено його постійне місце проживання, а також його бажання у строк до 22.03.2024 залишити територію України шляхом перетину кордону з Республікою Молдова.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 7-9, 72-79, 90, 241, 242, 243, 246, 250, 255, 289 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.А. Павлик