Справа № 500/7659/23
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/7659/23

19 березня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Баб`юка П.М., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога Фуд" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога Фуд" (далі - позивач) звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільської митниці Держмитслужби, у якому просить визнати протиправним і скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000217/1 від 03.11.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 02 листопада 2023 року з метою митного оформлення ввезеної на територію України товару, а саме: консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцтової кислоти, в скляних банках, стерилізовані: опеньки (Nameko) мариновані, вагою нетто 1480г (1700мл)/ маса основного продукту 930г-1580 упаковок по 6 штук в упаковці. Чиста вага нетто 14030,40 кг. Вага нетто/маса основного продукту може коливатися +/-5%. Товар не містить ГМО. Дата виробництва: 20.07.2023р. Термін придатності: 19.07.2027р. Країни виробництва Китай. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO., LTD. Торговельна марка: DREAM WALLEY/ Долина желаний, уповноваженим представником ТОВ "Перемога Фуд" було подано електронну митну декларацію №23UA91U9 від 02.11.2023 з вартістю товару згідно рахунку - 4,00 дол. США/коробку.

Позивач вказує, що після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, відповідач прийняв спірне рішення №UA403070/2023/000217/l від 03.11.2023, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом на рівні - 1,7580 дол. США /кг.

Позивач з таким рішенням суб`єкта владних повноважень не погоджується, вважає його протиправним та вказує, що декларантом було надано усі документи передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом, з огляду на що звернувся із даним позовом в суд.

Ухвалою судді від 28.11.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

14.12.2023, через відділ документального забезпечення суду, надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що під час здійснення митного контролю за МД № 23UA91U9 від 02.11.2023 митницею було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах, за результатами опрацювання якої встановлено:

до митного оформлення не подані транспортні документи, які б підтверджували частину маршруту перевезення вантажу Гданськ- Медика;

розбіжності щодо транспортних засобів, якими здійснювалося морське перевезення (коносамент від 04.08.2023 №229580783 - MARIBO MAERSK 318W, рахунки від 03.10.2023 №, №, № - MAJESTIC MAERSK 332W);

копія митної декларації країни відправлення від 01.08.2023 №00287449 не містить відміток митного органу країни відправлення;

прайс-лист від 10.05.2023 адресовано виключно ТОВ "Перемога Фуд" і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB, DALIAN, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців;

згідно з договором на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 між Maersk A/S, Данія та ТОВ "Перемога Фуд" передбачено:

- предметом даного Договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів замовника та/ або клієнтів "замовника" (п.1);

- перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів відповідно до інструкцій замовника. Під інструкціями замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану замовником перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення онлайн форм перевізника (п 2.1); інструкції замовника, до митного оформлення не подано.

Таким чином, у поданих до митної декларації документах наявні розбіжності та невідповідності, а також наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Тому за результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000217/1 від 03.11.2023.

При цьому, джерелом інформації для визначення митної вартості використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, зокрема, товару № 1 за ЕМД від 02.06.2023 UA500500/2023/018962 на рівні 1,7580 дол. США/ кг. (гриби консервовані з доданням оцту чи оцтової кислоти кількістю 20832 кг; країна виробництва Китай; умови поставки - FOB).

Інших заяв по суті спору на адресу суду не надходило.

Ухвалою суду від 18.12.2023 відмовлено у задоволенні клопотання представника Тернопільської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 13.03.2024 продовжено процесуальний строк розгляду справи №500/7659/23.

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перемога Фуд", зареєстровано як юридичну особу з основним видом економічної діяльності "46.90 Неспеціалізована оптова торгівля", що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (арк. справи 13).

На виконання зовнішньоекономічного договору (контракту) №PF/DKF001 від 03.03.2023, укладеного між компанією "DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD." (Китай) та TOB "Перемога Фуд" (Україна) (арк. справи 59-62), згідно із рахунком-фактурою (інвойс) №KFL2023IE06 від 25.07.2023 (арк. справи 24) позивачем на митну територію України ввезено товар: консервовані гриби мариновані.

02.11.2023, уповноваженим представником позивача подано електронну митну декларацію №23UA91U9, у графі 31 якої заявлено до митного оформлення товар: "консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцтової кислоти, в скляних банках, стерилізовані: опеньки (Nameko) мариновані, вагою нетто 1480г (1700мл)/ маса основного продукту 930г-1580 упаковок по 6 штук в упаковці. Чиста вага нетто 14030,40 кг. Вага нетто/маса основного продукту може коливатися +/-5%. Товар не містить ГМО. Дата виробництва: 20.07.2023р. Термін придатності: 19.07.2027р. Країни виробництва Китай. Виробник DALIAN KAIFUKONG FOODS CO., LTD. Торговельна марка: DREAM WALLEY/ Долина желаний" (арк. справи 80).

Як слідує з матеріалів судової справи та з інформації, що міститься в графі 44 МД, уповноваженою особою позивача до митного оформлення подано наступні документи:

сертифікат якості б/н від 25.07.2023 (арк. справи 31);

пакувальний лист б/н від 25.07.2023 (арк. справи 28);

рахунок-проформа KFLEU-2305 від 28.06.2023 (арк. справи 20);

рахунок-фактура (інвойс) KFL2023IE06 від 25.07.2023 (арк. справи 24);

коносамент №229580783 від 04.08.2023 (арк. справи 22);

накладна УМВС № від 21.10.2023 (арк. справи 57-58);

супровідний документ 23PL322080NS6826E7 від 18.10.2023;

міжнародний санітарний сертифікат №223N8001 від 28.07.2023 (арк. справи 36);

сертифікат про походження товару C70008 21.08.2023 (арк. справи 33);

банківський платіжний документ, що стосується товару від 24.07.2023 (арк. справи 63);

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 51);

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 45);

рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 48);

банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг від 12.10.2023 (арк. справи 55);

документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2983 від 30.10.2023 (арк. справи 54);

прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.03.2023 (арк. справи 26);

зовнішньоекономічний договір (контрaкт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів №PF/DKF001 від 03.03.2023 (арк. справи 59-62);

договір (контракт) про перевезення №UA00251386 від 12.08.2022 (арк. справи 39-44);

заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично- модифікованих організмів від 12.08.2022 (арк. справи 16);

сертифікат №223N8002 від 28.07.2023 (арк. справи 35);

декларація виробника від 25.07.2023 (арк. справи 30);

етикетка від 02.11.2023;

копія митної декларації країни відправлення №00287449 від 01.08.2023 (арк. справи 37).

Під час автоматизованого контролю із застосуванням системи управління ризиками відповідно до Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, автоматизованою системою митного оформлення "Інспектор" (далі - АСМО "Інспектор") було згенеровано форми митного контролю:

"000 Інформаційне повідомлення":

"105-2 Контроль правильності визначення митної вартості товарів":

"106-2 Витребування документів, які

підтверджують митну вартість товарів".

Також, АСМО "Інспектор" посадовій особі підрозділу митного оформлення визначено перелік необхідних до виконання митних процедур:

"По учаснику ЗЕД (гр. 8) є орієнтування:

Інформація з орієнтувань по вітчизняних учасниках ЗЕД станом на 02.11.2023, код ЄДРПОУ/ДРФО: 44860440.

Слід переглянути орієнтування, перевірити, чи воно (вони) дійсно стосуються зазначеного суб`єкта/об`єкта. У разі, якщо так, то необхідно: 1) Невідкладно, до завершення митного оформлення, повідомити контактну особу, зазначену в орієнтуванні: 2) Виконати вказівки, якщо такі зазначені в орієнтуванні; Якщо орієнтування не стосується зазначеного суб`єкта/об`єкта, то слід у графі "Примітки про виконання митних процедур" внести запис "Орієнтування не стосується осіб/ТЗ, зазначених у ВМД".

Індикатор ризику 3.1.4. в товаросупровідних документах відсутня інформація шодо торговельної марки, хоча у гр. 31МД та електронному інвойсі ЕМД зазначена торговельна марка".

В подальшому митний орган направив декларанту електронним повідомленням вимогу на надання додаткових документів наступного змісту:

"У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось).

Прошу відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ надати документи:

транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

якщо рахунок сплачено:

банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до ч.3 ст. 53 МКУ прошу надати (за наявності) такі додаткові документи:

договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

виписку з бухгалтерської документації;

каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

копію митної декларації країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару.

Декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи."

Уповноваженою особою декларанта, окрім тих документів, які вже були подані до митної декларації, додатково було надано копію митної декларації країни відправлення № 00287449 від 01.08.2023.

Також листом від 03.11.2023 уповноважена особа декларанта повідомила митницю про те, що до митного оформлення подані усі документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товару. Додаткових документів надати не може.

За результатами здійснення контролю правильності визначення заявленої декларантом митної вартості товарів посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000217/1 від 03.11.2023 (арк. справи 14-15), у гр. 33 якого зазначено: "Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларантом додано до митного оформлення: копія митної декларації країни відправлення.

За результатами опрацювання документів встановлено наступне:

до митного оформлення не подані транспортні документи, які б підтверджували частину маршруту перевезення вантажу Гданськ-Медика; розбіжності щодо транспортних засобів, якими здійснювалося морське перевезення (коносамент від 04.08.2023 №229580783 - MARIBO MAERSK 318W, рахунки від 03.10.2023№, №, № - MAJESTIC MAERSK 332W); копія митної декларації країни відправлення від 01.08.2023 №00287449 не містить відміток митного органу країни відправлення; прайс-лист від 10.05.2023 адресовано виключно ТОВ "Перемога Фуд" і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB, DALIAN, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців; згідно з договором на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 між Maersk A/S, Данія та ТОВ "Перемога Фуд" передбачено: предметом даного Договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів замовника та/ або клієнтів "замовника" (п.1); перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити перевезення вантажів відповідно до інструкцій замовника. Під інструкціями замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану замовником перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм перевізника (п 2.1); інструкції замовника, до митного оформлення не подано.

Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

За результатами застосування системи аналізу ризиків згенеровано наступні митні формальності за кодами "105-2", "106-2".

Відповідно, митним органом розпочато процедуру консультації з декларантом та надіслано електронні повідомлення про надання додаткових документів для підтвердження митної вартості товару.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Частиною 4 статті 54 МКУ визначено, що митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, митний орган має право впевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару оскільки вартість раніше оформлених в попередніх періодах митними органами таких товарів є значно вищою.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено товар №1 за ЕМД від 02.06.2023 UA500500/2023/018962 на рівні 1,7580 дол. США/ кг. (гриби консервовані з доданням оцту чи оцтової кислоти кількістю 20832 кг; країна виробництва Китай; умови поставки - FOB).".

Позивач з метою випуску товару у вільний обіг скористався правом, визначеним частиною сьомою статті 55 МК України, та подав митному органу нову митну декларацію 23UA2U0, сплативши суму митних платежів згідно із заявленою митною вартістю.

У подальшому, не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації за заявленою митною вартістю за ціною договору та коригуванням митної вартості товарів, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України № 2747-IV від 06.07.2005 (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (частина третя статті 54 МК України).

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Наведені норми МК України вказують на те, що законодавець запропонував таку конструкцію регулювання митних відносин, якою визначається правильність визначення митної вартості декларантом, у випадку, якщо не доведено інше.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) наявність розбіжностей у документах; 2) наявність ознак підробки документів; 3) відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У пункті 2 частини п`ятої статті 54 МК України передбачено, що митний орган має право письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості лише у випадках, встановлених цим Кодексом.

Отже, праву митного органу на витребування додаткових документів передує його обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією.

Окрім цього, системний аналіз наведених правових норм вказує на те, що митні органи мають право витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Перелік витрат, які додаються при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, визначено у частині десятій статті 58 МК України.

Як обумовлено частиною третьою статті 57 МК України, кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами четвертою-восьмою статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Судом встановлено, що декларант позивача для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару подав до митного органу ряд документів та застосував перший метод визначення митної вартості - за ціною договору.

Разом з тим, вирішуючи спір по суті, суд приймає до уваги, що відповідачем здійснювалась процедура письмових консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав та методу для визначення митної вартості товару відповідно до вимог статей 59 і 60 Митного кодексу України.

Як встановлено судом, поданий декларантом позивача до митного оформлення документ - інвойс №KFL2023IE06 від 25.07.2023 (арк. справи 24) за назвою і змістом відповідає вимогам пункту 3 частини другої статті 53 МК України.

На виконання пункту 2 частини другої статті 53 МК України позивачем представлено зовнішньоекономічний договір продажу і поставки товару (контракт) №PF/DKF001 від 03.03.2023 укладений між компанією "DALIAN KAIFULONG FOODS CO.,LTD." (Китай) та TOB "Перемога Фуд" (Україна) (арк. справи 59-62);

Також, митному органу представлено: сертифікат якості б/н від 25.07.2023 (арк. справи 31); пакувальний лист б/н від 25.07.2023 (арк. справи 28); рахунок-проформа KFLEU-2305 від 28.06.2023 (арк. справи 20); коносамент №229580783 від 04.08.2023 (арк. справи 22); накладна УМВС № від 21.10.2023 (арк. справи 57-58); супровідний документ 23PL322080NS6826E7 від 18.10.2023; міжнародний санітарний сертифікат №223N8001 від 28.07.2023 (арк. справи 36); сертифікат про походження товару C70008 від 21.08.2023 (арк. справи 33); банківський платіжний документ, що стосується товару від 24.07.2023 (арк. справи 63); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 51); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 45); рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № від 03.10.2023 (арк. справи 48); банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг від 12.10.2023 (арк. справи 55); документ, що підтверджує вартість перевезення товару №2983 від 30.10.2023 (арк. справи 54); прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 10.03.2023 (арк. справи 26); договір (контракт) про перевезення №UA00251386 від 12.08.2022 (арк. справи 39-44); заява декларанта або уповноваженої ним особи, у вигляді внесення коду до митної декларації про те, що товари не є генетично модифікованим організмом або продукцією, виробленою із застосуванням генетично- модифікованих організмів від 12.08.2022 (арк. справи 16); сертифікат №223N8002 від 28.07.2023 (арк. справи 35); декларація виробника від 25.07.2023 (арк. справи 30); етикетка від 02.11.2023.

Також додаткового митному органу було надано копію митної декларації країни відправлення № 00287449 від 01.08.2023 (арк. справи 37).

Дослідивши подані декларантом згідно із частиною другою статті 53 МК України наявні у нього документи, які подавалися із митними деклараціями, а також додатково подані документи, суд дійшов висновку, що такі документально підтверджують складові митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а сумніви митного органу щодо заявленої митної вартості є безпідставними.

Щодо посилання контролюючого органу на те, що позивачем заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні та на вимогу митного органу не подано документів, що підтверджують митну вартість товару: банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, то суд зазначає, що на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною договору уповноваженою особою позивача надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, визначеного частиною другою статті 53 МК України.

При цьому, митним органом жодним чином не обґрунтована необхідність надання висновків про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Так, відповідно до ч.3 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності), зокрема висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

З наведеного вбачається, що законодавцем встановлені три умови, за яких декларант має надати висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини:

у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

наявність письмової вимоги;

наявність у декларанта витребуваних документів (висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини).

Отже, митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18.09.2020 у справі №815/4686/16.

Так, згідно інвойсу №KFL2023IE06 від 25.07.2023 передбачено 100% передплату за товар. На день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу підтвердження такої оплати, а саме свіфт від 24.07.2023 на суму 6320,00 дол. США. У вказаному свіфті зазначено рахунок-фактуру KFLEU-2305 від 28.06.2023 (арк. справи 63) згідно якої позивачем проведений платіж у сумі 6320,00 дол. США.

Крім того, з метою додаткового підтвердженням ціни (вартості) імпортованого товару декларантом до митного оформлення було подано: рахунок-проформа KFLEU-2305 від 28.06.2023 (арк. справи 63); прайс-лист від 10.03.2023 року (арк. справи 26), що підтверджує ціну саме на даний вид товару і за конкретних умов доставки (FOB Dalian, China); митна декларація країни відправлення №00287449 (арк. справи 37), в якій теж чітко визначено: виробника та постачальника товару, вантажоодержувача, країну відправлення, контракт, згідно якого відправляється товар, країну призначення, назву судна та номер контейнера, вид товару, ціна за одиницю товару, загальна кількість та вартість останнього.

Щодо посилання контролюючого органу на те, що позивачем не подано транспортні (перевізні) документи, які б підтверджували частину маршруту перевезення вантажу Гданськ-Медика, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.1. договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022. передбачено, що перевізник організовує наземне транспортування контейнерів урядниками перевізника до кінцевого пункту призначення.

Пунктом 6.1.1. даного договору передбачено, що сторона, яка залучила третю особу до з виконання своїх зобов`язань, несе перед іншою стороною договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії.

Тому, будь-які господарські взаємовідносини перевізника із третіми особами, жодним чином не впливають на заявлену митну вартість товару.

Щодо не надання декларантом до митного оформлення інструкції замовника, які передбачено п.2.1. Договору, суд зазначає, що згідно п.2.1 договору передбачено, що під інструкціями замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану замовником перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій і електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм перевізника.

Однак, суд зауважує, що інформація, яку містить інструкція замовника жодним чином не впливає на вартість перевезення вантажу, і не є підставою для коригування заявленої митної вартості товару.

Також, суд зазначає, що митному органу було подано договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 (арк. справи 39-44), рахунки, що підтверджують вартість перевезення вантажу №, №, № від 03.10.2023 (арк. справи 45-53); лист №2983 від 30.10.2023 (арк. справи 54), накладна № від 21.10.2023 (арк. справи 57); свіфт від 12.10.2023, що підтверджує оплату позивачем за морське перевезення та додаткові послуги в сумі 2806,59 дол. США (арк. справи 55).

Зокрема, згідно довідки №2983 від 30.10.2023 рух імпортованого товару відбувався в контейнері TCLU1410311 по консаменту №229580783, а саме: порт DILLAN, Китай - порт Гданськ, Польща (морське перевезення), далі з порту Гданськ, Польща залізницею до станції Тернопіль ЗКТ, Україна.

Вартість морського перевезення - 920 дол. США, вартість навантажувальних робіт - 286,59 дол. США, вартість залізничного перевезення - 1600 дол. США, тобто, на загальну суму 2806,59 дол. США.

Вказані витрати оплачено позивачем 12.10.2023 та надано митному органу підтверджуючі документи.

З приводу посилань відповідача на наявність розбіжності щодо транспортних засобів, якими здійснювалося морське перевезення, а саме: назва судна, яким здійснювалось ввезення вантажу у коносаменті вказана MARIBO MAERSK 331W, а в рахунках 653265922, №, № від 03.10.2023 вказано судно MAJESTIC MAERSK 332W суд зазначає, що такі обставини не стосуються та не впливають на вартісне значення заявленої декларантом митної вартості товарів.

При цьому, не важливо у який спосіб та якими транспортними засобами (в тому числі одним чи декількома) здійснювалось перевезення товару, оскільки визначальним є лише вартість такого перевезення (транспортні витрати). Перевізник та Замовник дійшли згоди щодо вартості такого перевезення, яка була в подальшому оплачена позивачем, зміни вартості послуг в процесі виконання договірних зобов`язань не відбулось.

Твердження відповідача, що поданий до митного оформлення прайс-лист від 10.03.2023 адресовано виключно ТОВ "Перемога Фуд" і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців, то суд зазначає, що прайс-лист це не основний документ, визначений вимогами частини другої статті 53 МК України, який підтверджує митну вартість товарів, та являє за своєю суттю довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, жодний нормативний акт, в тому числі міжнародний, не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, що дає підстави для висновку про те, що прайс-лист є документом довільної форми, а тому у митного органу відсутні підстави вказувати на ту чи іншу неповноту його відомостей як доказ недостовірності визначення митної вартості ввезеного товару.

Аналогічну правову позицію зазначено Верховним Судом у постанові від 23.10.2020 у справі №810/690/17.

Суд враховує, що інформація яка міститься у прайс-листі від 10.03.2023 відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення.

Щодо покликань відповідача на те, що подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №00287449 не містить відміток митного органу країни відправлення, то суд зазначає, що експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення.

Відповідно до стандартного правила 3.11 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.201 1) зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.

Згідно розділу V Додатку до рекомендації №1 "Формуляр - зразок Організації Об`єднаних Націй для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи для застосування" (2001) до сектору офіційного контролю відносяться документи, що необхідні для контролю товарів у межах зовнішньоторгових операцій, який здійснюється різними офіційними органами в країнах експорту, імпорту, транзиту. Здійснення контролю є необхідними у цілях, які можуть бути згруповані наступним чином, зокрема, стягнення мит та податків, забезпечення надходжень (експортна декларація товарів, єдині адміністративні документи, вантажна декларація, та інші).

При цьому, до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено.

Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно за наступними умовами:

документи, зазначені у частині другій статті 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі ці товари;

за умови її наявності.

Таким чином, законом встановлено, що митна декларація країни відправлення є додатковим документом та надана декларантом виключно у зв`язку з її наявністю.

Так, пред`явлена до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №00287449 оформлена в країні експорту згідно встановленого зразка. Позивач не може нести відповідальність за правильність оформлення такого документу. При цьому, які саме відмітки митного органу країни відправлення відсутні у вказаній декларації та нормативне обгрунтування вказаних обставин відповідачем не зазначено.

Щодо мотивів відповідача про те, що ціни на імпортований товар є нижчими від цін за аналогічні товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже, не можуть бути самостійною підставою для коригування митної вартості товарів.

Так, Верховний Суд у постановах від 19.02.2019 у справі №814/1888/16, від 24.12.2020 у справі №820/7316/15 вказав, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

У постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 821/411/18 зазначив про те, що доводи Митниці щодо оцінки ризиків при перевірці митної вартості товарів Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду оцінює критично з огляду на те, що спрацювання профілів ризиків автоматизованої системи аналізу та управління ризиками та наявність в базах митного органу інформації про те, що ідентичні або подібні товари було розмитнено іншими особами за вищою митною вартістю, не може бути підставою для відмови у прийнятті заявленої декларантом митної вартості за ціною контракту, за відсутності інших законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень. В основу такого підходу лягли висновки про те, що торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо) (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 25.02.2021 у справі № 810/3295/17, від 23.11.2022 у справі № 810/2547/17).

Наведені обставини, встановлені у цій справі, дають підстави для висновку про те, що у відповідача були всі документи, які надавали йому можливість підтвердити визначену позивачем митну вартість товару за ціною договору. Натомість відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у МД, поданих декларантом позивача; не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Суд не заперечує права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості (частина п`ята статті 54 МК України), проте для цього він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознак підробки або відсутність усіх відомостей про числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Саме лише посилання на наявність у нього інформації про іншу ціну ідентичного товару не є достатньою підставою не визнавати митну вартість, визначену за ціною договору.

Верховний Суд у постанові від 03.12.2020 у справі №810/2749/16 зазначив, що приписи МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Разом з тим, саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товарів та рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач не довів необхідність витребування у позивача додаткових документів для підтвердження митної вартості за обраним декларантом методом її визначення. Крім того, ні в спірному рішенні, ні у відзиві на позов відповідач не наводить конкретних числових значень складових митної вартості, які не підтвердженні документально.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товару, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за №883/21195), у рішенні про коригування митної вартості зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товару, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товару, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товару із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 у справі №825/648/17.

При прийнятті спірного рішення відповідач використав інформацію АСМО "Інспектор" та навів номер і дату митної декларацій, митну вартість з якої взято за основу. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників бази даних Держмитслужби. Відповідач не вказав, які складові вплинули на формування саме такої вартості, не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, що свідчить про порушення ним вимог статті 55 МК України.

Отже, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

При цьому митний орган належно не обґрунтував свої рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.

За таких обставин позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UА403070/2023/000217/2 від 03.11.2023, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, що позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3415,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №585 від 10.11.2023.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, та на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь позивача понесених витрати пов`язаних з перекладом документів у розмірі 2970,00 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

При цьому частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зміст наведених положень законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на залучення перекладача підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд встановлює розмір витрат на залучення перекладача на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Витрати на залучення перекладача мають бути документально підтверджені та доведені договором, рахунками, платіжним документом про оплату таких послуг тощо.

Суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №160/7049/19, які полягають у такому.

Склад та розмір витрат, пов`язаних із залученням перекладача, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із залученням перекладача, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на залучення перекладача, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Так, позивач на понесення витрат на послуги з перекладу надав рахунок ФОП ОСОБА_1 № 87 від 13.11.2023 та акт здачі приймання виконаних робіт від 16.11.2023 згідно яких вартість виконаних робіт за переклад документації становить 2970,00 грн., які підлягають стягненню в користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

В стягненні з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн слід відмовити, оскільки представником не подано жодних доказів понесення таких витрат, а також, до закінчення розгляду справи не заявлено (у позові чи окремою заявою), що такі докази буде подано протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Зокрема, відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також слід зазначити, що обґрунтовуючи необхідність їх стягнення представник позивача у позові посилається на положення ст.ст.325, 338 ММК України та Постанову КГС ВС від 03.09.2019 у справі №910/11153/17, які не регулюють порядок стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA403070/2023/000217/1 від 03.11.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога Фуд":

- судовий збір у розмірі 3415 (три тисячі чотириста п`ятнадцять) гривень 00 коп.;

- витрати пов`язані із залученням перекладача в сумі 2970 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 19 березня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Перемога Фуд" (місцезнаходження: вул. Дмитрівська, 44А, пов.6, кім.11, м. Київ, 01054, );

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження: вул. Текстильна, 38, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н, 46004, ).

Головуючий суддя Баб`юк П.М.