Справа № 560/22027/23
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Летичівської селищної ради Хмельницької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом, в якому просить:

1.Визнати протиправними дії Летичівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, щодо не надання дозволів ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ №058288 із земель колишнього КСП Поділля на території Снітовецького старостинського округу відповідно до поданих заяв.

2. Зобов`язати Летичівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно належним чином розглянути заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ №058288 із земель колишнього КСП Поділля на території Снітовецького старостинського округу відповідно до поданих заяв, та протягом одного місяця надати дозвіл ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ №058288 із земель колишнього КСП Поділля на території Снітовецького старостинського округу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що, набувши право на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом, позивач неодноразово звертався до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Однак згідно рішень відповідача №80 від 24.12.2020, №75 від 06.09.2021 було відмовлено у надані дозволу в зв`язку з ненаданням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно-документу, що засвідчує право власності на спадкове майно ОСОБА_2 , та ненаданням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки (земельної частки паю).

Згідно рішення № 46 від 08.08.2023 про відмову у надані дозволу причиною відмови зазначено ненадання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Таким чином, при неодноразовому зверненні були прийняті рішення про відмову в наданні дозволу.

Звертає увагу, що у статті 123 ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та на неприпустимість його розширення.

Таким чином, вказує, що відповідач чинить перешкоди та створює штучні бар`єри для оформлення ОСОБА_1 права власності на вказану земельну частку (пай). Тобто, в даному випадку мають місце протиправні дії відповідача.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 відповідно до договору від 02.06.2020 купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, придбав у ОСОБА_2 (громадянина російської федерації) право на земельну частку (пай), яке перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Поділля», місцезнаходження якої за адресою: Хмельницька обл.. Летичівський р-н., с. Снітівка; розміром 3,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що належить продавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №058288, виданого 17.03.1997 Летичівською районною державною адміністрацією Хмельницької області згідно рішення Летичівської районної державної адміністрації від 12.03.1997 №63 та зареєстрованого 18.03.1997 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №228, із змінами, внесеними до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) 24.09.2019 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.09.2019 приватним нотаріусом Летичівського районного нотаріального округу Хмельницької області Островською Г.І.. за реєстровим №924.

23.06.2020 перехід права на підставі договору купівлі-продажу був посвідчений у сертифікаті головою Летичівської РДА.

Позивач звертався у 2020-2021 роках до відповідача з заявою про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно рішень відповідача №80 від 24.12.2020 та №75 від 06.09.2021 ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на виготовлення технічної документації в зв`язку з ненаданням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно-документу, що засвідчує право власності на спадкове майно гр. ОСОБА_2 та ненаданням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки (земельної частки паю).

У подальшому позивач повторно звертався до відповідача із тим же проханням.

Зокрема, у заяві від 10.07.2023 позивач просив надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі, та передати її у власність відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ № 058288, із земель колишнього КСП «Поділля» на території Снітовецького старостинського округу.

Додатками до заяви вказано, зокрема, копія сертифікату на право на земельну частку пай, копія договору купівлі-продажу земельної частки (паю).

Згідно рішення №46 від 08.08.2023 відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 2,1000 га - 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, яка розташована за межами с. Снітівка Летичівського району Хмельницької області, у зв`язку з неподанням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Пунктом 16 Перехідних положень ЗК України передбачено, що громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Питання виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам регулюється Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" № 899-IV.

Зазначений закон є спеціальним щодо проведення процедури виділення земельних часток (паїв) за відповідними сертифікатами на землю, що належала на праві колективної власності колективними сільськогосподарським підприємствам тощо.

Згідно ч.1-2 ст.2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:

- свідоцтво про право на спадщину;

- посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);

- рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Частиною 1 та 2 ст. 3 Закону № 899-ІV передбачено, що підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

На підставі ст. 5 Закону № 899-IV сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) мають право зокрема, розглядати заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок, приймати рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), розглядати та погоджувати проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Згідно статті 55 Закону України "Про землеустрій" у разі передачі у власність та користування земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рішенням Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування технічна документація розробляється на підставі дозволу, виданого відповідним органом (крім випадків, якщо відповідно до закону розроблення технічної документації здійснюється без надання такого дозволу).

Отже вирішення питання щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо виділення громадянам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) віднесено до повноважень сільських, селищних, міських рад.

Як встановлено судом, згідно рішення № 46 від 08.08.2023 відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у зв`язку з неподанням нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Суд враховує, що згідно ст.132 ЗК України угоди про перехід права власності на земельні ділянки укладаються в письмовій формі та нотаріально посвідчуються.

Відповідно до ст.209 ЦК України (нотаріальне посвідчення правочину) правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Власник нерухомого майна має право встановити (скасувати) вимогу нотаріального посвідчення договору (внесення змін до договору), предметом якого є таке майно чи його частина, крім випадків, якщо відповідно до закону такий договір підлягає нотаріальному посвідченню. Встановлення (скасування) вимоги є одностороннім правочином, що підлягає нотаріальному посвідченню. Така вимога є обтяженням речових прав на нерухоме майно та підлягає державній реєстрації в порядку, визначеному законом.

Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

За бажанням фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

Предметом договору купівлі-продажу від 02.06.2020 є лише право на земельну частку (пай), а не земельна ділянка, що, у свою чергу, являються різними об`єктами земельних відносин, тому цей договір не підлягав обов`язковому нотаріальному посвідченню.

Договір купівлі-продажу такої умови також не містив.

Отже, вимогами чинного законодавства України не передбачено обов`язку для фізичної особи нотаріально посвідчувати угоди про відчуження права на земельну частку (пай), в тому числі шляхом купівлі-продажу цього права.

Водночас, перехід права на підставі договору купівлі-продажу був посвідчений у сертифікаті головою Летичівської РДА.

Тому у відповідача були відсутні підстави для відмови у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Суд також зазначає, що відповідач відмовив у наданні відповідного дозволу, прийнявши рішення, яке є протиправним, а не вчинив дії, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправним відповідного рішення Летичівської селищної ради Хмельницької області.

Як наслідок, слід визнати протиправним та скасувати рішення № 46 від 08.08.2023 (останнє рішення, яким відмовлено у наданні дозволу, дата прийняття якого охоплюється встановленими у ст.122 КАС України строкам звернення до суду). В задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій слід відмовити.

Також суд зазначає, що застосування такого способу захисту прав та інтересів позивача як зобов`язання уповноваженого органу прийняти конкретне рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є правильним, коли уповноважений орган розглянув клопотання заявника та прийняв рішення, яким відмовив в його задоволенні.

В такому разі, суд під час перевірки підстав прийняття рішення, перевіряє конкретні підстави відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. У разі визнання незаконності підстав, що стали причиною прийняття рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, доцільним способом захисту є власне зобов`язання уповноваженого суб`єкта прийняти конкретне рішення, а не зобов`язання повторно розглянути клопотання. Оскільки клопотання вже було розглянуто, рішення прийнято, тому повторний розгляд клопотання не захистить прав заявника.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року по справі №1140/2559/18.

З огляду на наведене, враховуючи, що судом встановлено протиправність оскаржуваного рішення, слід зобов`язати Летичівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області протягом одного місяця прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за межами с.Снітівка Хмельницького району Хмельницької області (землі колишнього КСП "Поділля"), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ №058288.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Летичівської селищної ради Хмельницької області №46 від 08.08.2023.

Зобов`язати Летичівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області протягом одного місяця прийняти рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка розташована за межами с.Снітівка Хмельницького району Хмельницької області (землі колишнього КСП "Поділля"), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ №058288.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 березня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Летичівська селищна рада Хмельницької області (вул. Героїв Крут, буд. 2/1,Летичів,Хмельницька область,31500 , код ЄДРПОУ - 04404548)

Головуючий суддя Д.А. Божук