Справа № 398/2548/21
Суддя: Нерода Л. М.
Дата ухвалення: 2023-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/2548/21
Провадження №: 2-а/398/4/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"10" січня 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Нероди Л.М.,

з участю секретаря Міщенко С.А..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шарова Дениса Васильовичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4230698 від 19 травня 2021 року.

Адміністративний позов мотивує тим, що 18.05.2021 року, близько 22 години, вона, керуючи ТЗ TOYOTA RAV-4 HYBRID, була зупинена на вимогу працівників поліції, які звинуватили її у порушення ПДР, проте не пояснили, у чому саме полягало це порушення.

Працівники поліції застосували відносно неї фізичну силу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без її участі та участі її адвоката.

Вваажає себе невинною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та вказує на численні порушення вимог КУпАП, які, на її думку, припущені працівниками поліції при притягненні її до адміністративної відповідальності.

08.02.2022 року судом постановлено ухвалу про розгляд зазначеної адміністративної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи та постанови серії ЕАН № 4230698 від 19 травня 2021 року вбачається, що водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ TOYOTA RAV-4 HYBRID, після зупинки ТЗ не предявила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на ТЗ та поліс обов`язкового страхування, чим порушила вимогу п. 2.4 «а» ПД України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас, вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із ч. 1ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем суду не надано будь-яких доказів тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Відповідачем до суду надано письмові пояснення та заперечення по суті позовних вимог, з яких вбачається, що позивач не відразу виконала вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, а продовжила рух до свого домоволодіння, у звязку з чим працівники поліції були змушені її переслідувати.

Тому, суд вважає правомірними дії відповідача, які полягали у намаганні перевірки документів, зазначених в пункті 2.1 ПДР України.

Зазначене підтверджується відеозаписом з місця пригоди, доданим відповідачем до заперечень.

Що стосується зазначення позивачем при обгрунтуванні позовних вимог порушення її права на правову допомогу при складанні постанови про адміністративне правопорушення, суд зазначає наступне.

За наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в пункті 32, справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.126 КУпАП не передбачає застосування адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач може реалізувати право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд звертає увагу на те, що законом не визначена обов`язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення.

Крім того, суд звертає увагу на те, що доводи позивача про те, що при розгляді стосовно нього справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції порушено його право на захист, не можуть бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищевикладене, суд не встановив порушення відповідачем вимог закону при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому суд вважає спірну постанову законною, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 247, 293 КУпАП, ст. 159, ст. ст. 241-246, 286 КАС України,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову позовом ОСОБА_1 до Інспектора 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шарова Дениса Васильовичапро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 .

відповідач інспектор 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Шаров Денис

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА