Справа № 641/7844/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 р. Справа № 641/7844/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С.

за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 (суддя Чайка І.В., 61068, м. Харків, вул. Холодноярська) по справі № 641/7844/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Харківській області , Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області, Департаменту патрульної поліції в якому просив:

- скасувати постанову лейтенанта поліції інспектора Зіньковського О.І. УПП в Харківській області серії ЕАТ № 8205727 від 25.11.2023 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП;

- провадження у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності закрити;

-стягнути витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Рішенням Комінтернівського районного суду від 29.01.2024 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

13.03.2024 позивачем надано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із мобілізацією до Національної Гвардії України.

Колегією суддів відхилено зазначене клопотання, оскільки на підтвердження обставин, викладених в ньому, позивачем не надано будь-яких доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8205727 від 25.11.2023, винесеної інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Зіньковським О.І., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 25.11.2023 року об 11:20 по вул. Шляховій 33 в м. Харкові водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу FT200 ZN, д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , ближче 10 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР України.

Не погодившись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції, виходив з наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно, правомірності складеної постанови уповноваженим органом про притягнення його до адміністративної відповідальності за зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу.

В доводах апеляційної скарги позивач по справі послався на те, що інспектором Зіньковським О.І. щодо позивача складено постанову серії ЕАТ №8205727 від 25.11.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладання штрафу у розмірі 340 грн. В постанові інспектором зазначено, що нібито 25.11.2023 року об 11 год 20 хв. позивач керуючи транспортним засобом FT200 ZN , д.н.з НОМЕР_1 в м. Харкові по вул. Шляхова, 33 , здійснив зупинку автомобіля ближче 10 м від пішохідного переходу , чим порушив п. 15.9 г ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не визнає себе причетним до інкримінованого йому правопорушення, оскільки він ніколи не керував транспортним засобом FT200 ZN , д.н.з НОМЕР_1 , та в зазначенні в оскаржуваній постанові дату та час він не знаходився по вул. Шляхова, 33 у зв`язку із чим не визнає факт порушення ним п. 15.9 г ПДД України посилаючись на те, що 25.11.2023 року об 11 год 20 хв. керував автомобілем Nissan Note , д.н.з НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 та рухався по вул. Трінклера в м. Харкові.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, з урахуванням висновків суду першої інстанції та доводів, які наведені позивачем в апеляційній сказі, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями з ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до приписів ч.1 ст.122 КУпАП відповідальність за зазначеною статтею настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.15.9. "г" ПДР України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Як визначено ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Судовим розглядом встановлено, що згідно постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ № 8205727 від 25.11.2023, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно змісту цієї постанови, ОСОБА_1 25.11.2023 о 11 год. 20 хв. в м. Харкові по вул. Шляхова, 33, керуючи транспортним засобом FT200 ZN , д.н.з НОМЕР_1 який належить ОСОБА_2 , здійснив зупинку ТЗ ближче 10 м від пішохідного переходу, чим порушив п. 15.9 г ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. До постанови додано: відео з бодікамери 471121, 470907.

Зазначені відеофайли долучені до матеріалів справи та ці електронні докази є належним чином засвідченими. На вказаних відеофайлах також фіксується процедура розгляду справи 25.11.23 р. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши зміст наданих відповідачем відеозаписів, судом встановлено, що на них, зокрема фіксується зупинка транспортного засобу Nissan Note , д.н.з НОМЕР_3 ближче 10 м від пішохідного переходу.

У спірній постанові зазначено, що місцем вчинення правопорушення є м. Харків, вул. Шляхова, 33.

В свою чергу, позивач наполягає на тому, що він 25.11.2023 р. у зазначений в постанові час не здійснював рух цією вулицею, а рухався, зокрема, по вул. Тринклера. Крім того вказує, що власником транспортного засобу Nissan Note, д.н.з НОМЕР_3 є ОСОБА_3 . Також наголошує, що у спірній постанові зазначено іншу марку та модель транспортного засобу, а саме FT200 ZN.

Надаючи оцінку цим доводам позивача, суд першої інстанції послався на те, що згідно рапорту інспектора УПП в Харківській області Зіньковського О., 25.11.2023 року під час патрулювання у складі пішого патруля «Купол-1111» приблизно о 11 год 20 хв. на вул. Трінклера у місті Харкові біля будинку за адресою: м. Харків, вул. сумська. 71, було виявлено транспортний засіб Nissan Note , д.н.з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 ,який здійснив зупинку транспортного засобу ближче ніж 10 м від пішохідного переходу, що є порушенням п.15.9 Г ПДР України. За результатами розгляду справи винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №8205727 від 25.11.2023. У зазначеній постанові не вірно вказано адресу місця вчинення правопорушення та відомості про транспортний засіб, оскільки на службовому планшеті стався технічний збій. Під час визначення місця вчинення правопорушення службовий планшет автоматично визначив геолокацію невірно. А також під час ведення реєстраційного номеру транспортного засобу в програму інформаційно - комунікаційної системи програма визначила автоматично іншу марку та модель транспортного засобу. Вірним є місце вчинення вул. Трінклера у м. Харкові біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 71 , а марка та модель транспортного засобу Nissan Note, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власник ОСОБА_3 .

Згідно положень ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Відповідно до частини другої статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За правилами ч. 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу.

Наведене свідчить про те, що зазначення поліцейським інформації про місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортного засобу (марки та моделі автомобіля) є обов`язковим реквізитом, який повинна містити постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не заперечується допущення описки (помилки) в частині зазначення в оскаржуваній постанові марки та моделі автомобіля та місця вчинення адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, а також приписи ст. 280 КУпАП, колегія суддів дійшла до висновку, в рамках цих правовідносин поліцейським під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності та складення постанови допущено процедурні порушення, які виявилися у неправильному (неповному) з`ясуванні обставин в частині встановлення (правильного зазначення) місця вчинення адміністративного правопорушення та марки автомобіля, оскільки ці обставини, мають ключове значення при встановленні чи спростуванні факту допущення позивачем порушення п. 15.9 г ПДР України.

Колегія суддів зазначає, що зазначення в спірній постанові транспортного засобу FT200 ZN та місця вчинення адміністративного правопорушення: АДРЕСА_1 не може вважатися описками, які, в цій конкретній справі, носять формальний характер.

В межах спірних правовідносин, описка (помилка) стосується встановлення місця вчинення адміністративного правопорушення, правильне визначення якого має визначальне значення. Крім того, у цій справі позивач заперечує факт керування ним транспортним засобом по вул. Шляхова, 33, 25.11.2023.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в п.3 оскаржуваної постанови серії ЕАТ № 8205727 від 25.11.2023 зазначено посаду, спеціальне звання та ПІБ особи, яка розглядає справу - інспектор УПП Харківської області Зіньковський О.І., в той час з переглянутого судом відеозапису встановлено, що розгляд справи проводив інспектор УПП Харківської області Камінь Олексій Віталійович.

Враховуючи те, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснював інспектор УПП Харківської області Камінь О.В., колегія суддів не приймає до уваги рапорт інспектора УПП в Харківській області ОСОБА_4 , яким повідомлено про технічний збій під час визначення місця вчинення правопорушення та відомостей про транспортний засіб.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 05.03.2020 у справі №607/7987/17.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Оскільки визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі, а тому суд під час розгляду справи повинен створювати необхідні умови для всебічного, повного й об`єктивного дослідження справи, однак не зобов`язаний підміняти собою учасників процесу, шукаючи докази виключно за власною ініціативою. Адміністративний суд має активно підтримувати перебіг провадження, досліджувати фактичні обставини справи в найбільш повному обсязі.

Європейський суд з прав людини, судова практика якого в силу приписів статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» застосовується судами як джерело права, в рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії» зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Підсумовуючи вказане, надаючи правову оцінку аргументам сторін, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що при винесені постанови серії ЕАТ №8205727 від 25.11.2023 відповідачем не дотримано вимог статей 248 та 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи про адміністративне правопорушення, вирішення такої в точній відповідності з законом, а тому така підлягає скасуванню, а провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення закриттю.

Згідно з приписами пункту другого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ч. 4 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29.01.2024 по справі № 641/7844/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 8205727 від 25.11.2023 року.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1341,80 грн. (одна тисяча триста сорок одна грн) 80 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко І.С. Чалий