Справа № 420/34399/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» (далі по тексту позивач, ТОВ «БАЙКОРН») до Головного управління ДПС в Одеській області (далі по тексту відповідач 1), Державної податкової служби України (далі по тексту - відповідач 2), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 13.06.2023 р. № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову в реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 р., № 23 від 26.05.2023 р., № 24 від 29.05.2023 р., № 25 від 30.05.2023 р.;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 21 від 24.05.2023 р., № 23 від 26.05.2023 р., № 24 від 29.05.2023 р., № 25 від 30.05.2023 р. товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» () датою їх направлення для реєстрації;

- стягнути з Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» судові витрати у розмірі 25736, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 21.03.2023 року позивачем був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг та послуг перевезення вантажу № БКРН 21/03-1 з ТОВ «ЛОГОСТРАНС ПЛЮС». Протягом травня 2023 року позивач, на виконання умов договору, надавав Замовнику послуги з організації та забезпечення перевезень. На підставі Актів надання послуг, за правилом першої події, на виконання п. 187.1 та п. 201.1 ПКУ позивачем складались та направлялись на реєстрацію податкові накладні на покупця ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС», а саме податкові накладні № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року. 30.05.2023 року була зупинена реєстрація податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року та № 23 від 26.05.2023 року. 08.06.2023 року була зупинена реєстрація податкових накладних № 24 від 29.05.2023 року та № 25 від 30.05.2023 року. В квитанціях щодо кожної зупиненої податкової накладної була зазначена одна й та сама підстава для зупинення: «ДОКУМЕНТ ЗБЕРЕЖЕНО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної від ____ № ____ в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

09.06.2023 року позивачем були подані пояснення та копії первинних документів по господарській операції (лист вих. № 34 від 08.06.2023 року). Враховуючі, що податкові накладні було складено на одного отримувача (ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС») за одним і тим самим договором, а в податкових накладних відображено однотипні операції (з однаковим кодом ДКПП 52.29), керуючись п. 6 Порядку № 520, пояснення позивач подав одним пакетом щодо всіх чотирьох податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, з проханням прийняти рішення про їх реєстрацію.

13.06.2023 року комісією регіонального рівня було ухвалено рішення року № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року. Підстава для відмови в кожному з чотирьох оскаржуваних рішень зазначена одна й та сама: «надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства, а саме: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

З прийнятими рішеннями позивач не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки господарська операція є реальною, та знаходить своє відображення в сукупності первинних документів по ній, а в оскаржуваних рішеннях не зазначено конкретних документів, які були складені позивачем з порушенням законодавства, як і не зазначено, які вимоги законодавства були порушені позивачем при їх складанні. Рішення відповідача 1 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації позивачем своїх прав.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями позивач звертається до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 18.12.2023 року позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: належним чином завірені копії документів доданих до позову.

26.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 18.12.2023 року.

Ухвалою від 28.12.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/34399/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

05.03.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідачів просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, представник відповідачів послався на те, що позивачем було направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкові накладні № 23 від 26.05.2023, № 24 від 29.05.2023, № 25 від 30.05.2023. За отриманими квитанціями з єдиного вікна приймання звітності ДПС України позивачу було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена. Також, даними квитанціями запропоновано платнику надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних. За результатами розгляду Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних /розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинена, комісією регіонального рівня прийнято рішення від 13.06.2023 року № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року.

Представник відповідачів вказує, що Головне управління ДПС в Одеській області вважає, що платіжні інструкції, надані позивачем, є сумнівним та ймовірно складене з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис платника. Документи, які були подані на розгляд комісії є сумнівними та ймовірно складені із порушенням чинного законодавства. Таким чином, на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.

Крім того, представник відповідачів зазначає, що позовні вимоги в частині зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є передчасним, в той час, як належним способом захисту порушеного права є зобов`язання контролюючого органу повторно розглянути питання щодо реєстрації податкової накладної.

07.03.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що позивач взагалі не подавав платіжні інструкції ані на розгляд комісії регіонального рівня, ані до матеріалів судової справи. Разом з письмовими поясненнями до зупинених податкових накладних, позивач надав копії договору та відповідних актів надання послуг, на підставі яких, за правилом першої події, позивач склав зупинені податкові накладні. Станом на дату подання письмових пояснень, оплата за надані позивачем послуги ще не була сплачена контрагентом ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС», відповідно подати платіжні інструкції на той час було просто неможливо. Про факт здійснення оплати за послуги, відображені позивачем в заблокованих податкових накладних, позивач подав до матеріалів судової справи виписку АТ «КОМІНБАНК» за рахунком позивача від 28.11.2023 року, а не платіжні інструкції. Тому, посилання відповідачем-1 на обов`язкові реквізити розрахункового документу згідно Постанови Правління НБУ від 29.07.2022 р. № 163 є недоречними та помилковими.

Також представником позивача зазначено, що позовні вимоги до ДПС України (Відповідач-2) зареєструвати податкові накладні є обґрунтованими, оскільки зазначене буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» зареєстровано як юридична особа в установленому законом порядку. Код суб`єкта господарювання за .

Позивач має статус платника податку на додану вартість з 01.05.12019 року. Ідентифікаційний номер платника податку на додану вартість: 23.

Основними напрямками господарської діяльності, зокрема, є: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів; 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устаткування промислового призначення; 33.17 Ремонт і технічне обслуговування інших транспортних засобів; 33.20 Установлення та монтаж машин і устаткування; 52.10 Складське господарство; та інші.

21.03.2023 року між ТОВ «ЛОГОСТРАНС ПЛЮС» (Замовник) та ТОВ «БАЙКОРН» (Виконавець) був укладений договір про надання транспортно-експедиційних послуг та послуг перевезення вантажу № БКРН 21/03-1.

За договором, Замовник (ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС») за заявкою доручає, а Виконавець (Позивач) приймає на себе зобов`язання за плату і за рахунок Замовника надати послуги, пов`язані з організацією, забезпеченням та здійсненням перевезень (доставки), включаючи морські перевезення, вантажу своїм транспортом (включаючи плавзасоби) або найнятим ним у третіх осіб, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити належним чином надані йому послуги (п. 1.1.).

Факт надання Виконавцем (Позивачем) послуг за договором підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі надання послуг (п. 1.3.).

Вартість наданих за договором послуг, які включають в себе провізну плату й винагороду, що належить Виконавцю (Позивачу), а також розмір витрат на виконання Виконавцем (Позивачем) пов`язаних з організацією та здійсненням операцій перевезення та послуг визначаються за взаємною згодою сторін і фіксуються у актах приймання-передачі надання послуг до договору (п. 2.1.).

Розрахунки за надані послуги здійснюються Замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця (Позивача) протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі надання послуг або передоплатою на підставі рахунку, виданого Виконавцем (Позивачем) або іншим, не забороненим законодавством України шляхом (п. 2.2.).

На виконання умов договору, в травні 2023 року позивач надав ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС» транспортно-експедиційні послуги.

За результатом наданих послуг ТОВ «БАЙКОРН» та ТОВ «ЛОГОСТРАНС ПЛЮС» підписано Акти надання послуг:

- № 34 від 24.05.2023 року вартість послуг 114285,00 грн., в т.ч. ПДВ 19047,50 грн.;

- № 36 від 26.05.2023 року вартість послуг 571428,00 грн., в т.ч. ПДВ 95238,00 грн.;

- № 33 від 29.05.2023 року вартість послуг 245430,00 грн., в т.ч. ПДВ 40905,00 грн.;

- № 35 від 30.05.2023 року вартість послуг 3441020,40 грн., в т.ч. ПДВ 57350,40 грн.

На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України, за правилом першої події, позивачем складено та скеровано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні:

- № 21 від 24.05.2023 року на суму 114285,00 грн., в т.ч. ПДВ 19047,50 грн.;

- № 23 від 26.05.2023 року на суму 571428,00 грн., в т.ч. ПДВ 95238,00 грн.;

- № 24 від 29.05.2023 року на суму 245430,00 грн., в т.ч. ПДВ 40905,00 грн.;

- № 25 від 30.05.2023 року на суму 3441020,40 грн., в т.ч. ПДВ 57350,40 грн.

За отриманими квитанціями до вказаних податкових накладних з Єдиного вікна приймання звітності Державної податкової служби України від 30.05.2023 року та 08.06.2023 року позивачу було повідомлено, що реєстрація податкових накладних зупинена: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.». Також, квитанціями позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем було подано до контролюючого органу Повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено від 08.06.2023 року № 34 стосовно податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року, з додатками.

Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації за результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів, прийнято рішення від 13.06.2023 року № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову в реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для такої відмови зазначено: Надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Позивач не оскаржував рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в адміністративному порядку до ДПС України.

Позивач вважаючи протиправними рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області від 13.06.2023 року № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову в реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини виникли між сторонами стосується питань оподаткування.

Спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплату пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків і визначає заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу є Податковий Кодекс України.

За правилами п.185.1 ст.185 ПКУ операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 ПКУ вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п. 201.7 ст.201 ПКУ податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.1 ст.201 ПКУ встановлений обов`язок платника податків на дату виникнення податкових зобов`язань скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно із п.201.10 ст.201 ПКУ при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивачем сформовано податкові накладні № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року та засобами телекомунікаційного зв`язку подано їх на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте позивач отримав квитанції із зазначенням, що документи доставлено до центрального рівня ДПС. Документи прийнято. Реєстрація зупинена. У квитанціях зазначено, що відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29 дорівнює або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем направлено повідомлення про подання пояснень та копії документів.

Пунктом 201.16 ст.201 ПКУ встановлено, що реєстрація ПН/РК в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.6 Порядку №1165, У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Тобто згідно з п.11 Порядку №1165 при зупиненні реєстрації податкової накладної зазначається пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Пунктами 4,5 Порядку №520 встановлено, що у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у ПН/РК, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з пунктами 9,10,11 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/ відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

У той же час п.3 Порядку №520 встановлено, що Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до п.4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому ст.42 Кодексу.

Таким чином, норми Порядку №520 визначають строк для надання пояснень та копій документів (365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в ПН/РК) и строк для прийняття рішення Комісією (5 днів з дня отримання документів).

Порядок №520 не регламентує питання дій контролюючого органу при отриманні документів, які на його думку, на відміну від думки платника податків, не є достатніми для реєстрації податкової накладної, але при наявності платник може надати ці документи до спливу 365 днів.

Тобто зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 ПКУ.

При таких обставинах, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний («може включати») перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.

В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі як ненадання платником податку копій документів відповідно до п.5 цього Порядку не може бути застосована.

Пунктами 10,11 Порядку встановлено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд застосовує до спірних правовідносин практику Верховного Суду викладену у постанові від 30.01.2020 року у справі № 300/148/19, в якій зазначено, що при юридичній оцінці рішення про відмову в реєстрації податкової накладної суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано врахували, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не було зазначено перелік документів, необхідних для її реєстрації. З врахуванням цієї обставини невідповідність вимоги контролюючого органу в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної щодо надання документів правовій визначеності виключала для контролюючого органу можливість прийняття негативного для позивача рішення з підстав невиконання ним вимоги. Можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки. Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним. З огляду на неконкретність вимоги контролюючого органу про надання документів рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості.

Верховний Суд вказав, що правова позиція такого ж змісту щодо застосування вище наведених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 16.04.2019 касаційне провадження №К/9901/4895/19 (справа № 826/10649/17), від 28.10.2019 касаційне провадження №К/9901/23858/19 (справа № 640/983/19). Вказана позиція зазначена та підтримана в постанові Верховного Суду від 21.02.2020 року по справі №640/1131/19, від 30.01.2020 року у справі №300/148/19

Судом встановлено, що реєстрація податкових накладних позивача була зупинена з пропозицією надання додаткових документів без визначення його переліку, що неможливо вважати мотивованою вимогою контролюючого органу. Оскільки така вимога є передумовою подальшого дослідження наданих документів та прийняття рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкової накладної прийняття оскаржуваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не є правомірними.

Позивач зазначив, що він надав необхідні документи, які на його думку є достатніми для реєстрації ПН.

Питання тлумачення та застосовування національного законодавства є, перш за все, компетенцією національних органів влади. Проте Суд повинен перевірити, чи породжує спосіб тлумачення та застосування національного законодавства наслідки, що відповідають принципам Конвенції, як вони тлумачаться у світлі практики Суду (п.41 рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Будченко проти України», рішення у справі «Скордіно проти Італії»

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини закон має відповідати якісним вимогам, насамперед вимогам «доступності», «передбачуваності» та «зрозумілості»; громадянин повинен мати змогу отримати адекватну інформацію за обставин застосування правових норм у конкретному випадку; норма не може розглядатися як «закон», якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку; громадянин повинен мати можливість передбачити, наскільки це розумно за конкретних обставин, наслідки, до яких може призвести певна дія.

Крім того, одним з основних принципів податкового законодавства України є презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

Суд вважає, що відсутність в оскаржуваному рішенні мотивів його прийняття позбавляє взагалі можливості позивача навести аргументи щодо їх неправомірності. Акт індивідуальної дії не відповідає вимогам обґрунтованості та вмотивованості. Проте саме невідповідність акту індивідуальної дії вимогам обґрунтованості та вмотивованості призводить до його протиправності. Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду (від 04.12.2018 року по справі №821/1173/17, від 09.07.2019 року у справі №140/2093/18).

Частиною 5 ст.242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 року (справа №822/1878/18, адміністративне провадження №К/9901/4668/19) зазначив, що загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 п.4.1 ст.4 ПКУ), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Виходячи із системного тлумачення норм права, наведених вище, суд доходить висновку, що наявність повноважень - це одна з обставин, які входять до предмета доказування у справах цієї категорії, але не єдина. Надання податковому органу відповідних повноважень - це лише передумова подальшої реалізації його управлінських функцій, результатом реалізації чого є прийняття рішення, законність якого підлягає перевірці судом при розгляді справи.

Крім того, в постанові від 22.07.2019 по справі №815/2985/18 Верховного Суду наявні висновки, які є сталою судовою практикою щодо вимог до актів індивідуальної дії. В постанові зазначено, що Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм належну правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення. Оскільки відповідач-2 у рішенні від 28 грудня 2017 року №495390/23216458, продублював норму Постанови №190, тобто зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, Суд дійшов висновку, що Державна фіскальна служба України прийняла невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення.

Таким чином, вказаний правовий висновок Верховного Суду підтверджує обґрунтованість позовних вимог позивача.

Факт зупинення податкової накладної не позбавляє обов`язку контролюючого органу діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством, зокрема при зупиненні податкової накладної у рішенні визначити перелік документів, які платнику податків необхідно надати для реєстрації податкової накладної.

Крім того, зупинення реєстрації податкової накладної та відмови у її реєстрації в ЄРПН не спростовує факту здійснення господарських операцій, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні.

В оскаржуваних рішеннях вказано, що подані документи складені з порушенням законодавства, проте не вказано які саме документи відповідач вважає складеними з порушенням законодавства та які порушення допущені позивачем.

Лише у відзиві на позов представник відповідача зазначив, що платіжні інструкції, надані позивачем, є сумнівним та ймовірно складене з порушенням чинного законодавства, так як відсутній підпис платника.

Суд зазначає, що станом на дату подання письмових пояснень щодо зупинених накладних, оплата за надані позивачем послуги ще не була проведена контрагентом ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС».

Оплати за послуги була здійснена ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС» 28.11.2023 року, що підтверджується випискою АТ «КОМІНБАНК» за рахунком позивача.

Таким чином, подання позивачем платіжних інструкції разом з Повідомлення від 08.06.2023 року № 34 про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено було неможливе.

Суд дійшов висновку з урахуванням дослідження діяльності підприємства та первинних документів по здійсненню господарських операцій з ТОВ «ЛОГОС-ТРАНС ПЛЮС» на виконання Договору про надання транспортно-експедиційних послуг та послуг перевезення вантажу № БКРН 21/03-1 від 21.03.2023 року, що були відсутні підстави для відмови в реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року.

Позивачем були надані суду всі документи, які підтверджують факт здійснення господарської операції, тому суд дійшов висновку, що його позовні вимоги є обґрунтованими.

Всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України представник відповідача не спростував належними та допустимими доказами твердження позивача про наявність всіх первинних документів щодо здійснення господарської операції, не надано жодного доказу, що господарська операція не здійснена, а надані документи не підтверджували здійснення вказаних операцій.

Також суд дійшов до висновку про задоволення вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Відповідно до пунктів 2, 10 ч.2 ст.245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення).

У разі надходження до Державної податкової служби України рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду (пункт 20 Порядку №1246).

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Державної податкової служби України провести реєстрацію податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року в ЄРПН.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2)з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3)обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4)безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6)розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач не спростував належними та допустимими доказами наведені позивачем доводи, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що скасування акту індивідуальної дії та зобов`язання вчинити певні дії є способом захисту позивачем одного права та є однією позовною вимогою.

Позивачем за звернення до суду з даним позовом, сплачено судовий збір у розмірі 10736,00 грн. згідно платіжної інструкції №34 від 08.12.2023 року.

Позов позивачем подано до суду через систему «Електронний суд».

У відповідності до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, тобто позивач за чотири немайнові вимоги повинен був сплатити 8588,80 грн.

Вказана сума судового збору підлягає стягненню з Головного управління ДПС в Одеській області, оскільки саме комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області прийнято оскаржувані рішення.

Що стосується надмірно сплаченого судового збору у розмірі 2147,20 грн. він підлягає поверненню позивачу у порядку ст. 7 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» (вул. Хімічна, 1/27, м. Одеса, 65031, ) до Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166), Державної податкової служби України (Львівська площа 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати Рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби в Одеській області від 13.06.2023 року № 8986129/41634697, № 8986131/41634697, № 8986141/41634697, № 8986140/41634697 про відмову в реєстрації податкових накладних № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» () № 21 від 24.05.2023 року, № 23 від 26.05.2023 року, № 24 від 29.05.2023 року, № 25 від 30.05.2023 року датою їх направлення для реєстрації;

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області (вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП: 44069166) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БАЙКОРН» (вул. Хімічна, 1/27, м. Одеса, 65031, ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 8588 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.03.2024 року.

Суддя Г.В. Лебедєва