Справа № 300/7491/23
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/7491/23 пров. № А/857/842/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Мікули О.І., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в справі №300/7491/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними та зобов`язання до вчинення дій,-

суддя в 1-й інстанції Шумей М.В.,

час ухвалення рішення 19.12.2023 року,

місце ухвалення рішення м.Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив

1) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії №95 від 24.05 2023;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку, зазначеного в довідках про заробітну плату №204/02-12 від 23.02.2023, виданих Комунальною установою «Трудовий архів» Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області за 1985-1990, 1991-1996, 1997-2002 роки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ГУ ПФУ в Донецькій області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що архівні довідки від 23.02.2023 №204/02-12 не відповідають паспортним даним позивача, відтак не можуть бути враховані при обрахунку пенсії.

Також не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відтак подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги також обґрунтовує тим, що довідки від 23.02.2023 №204/02-12 не відповідають паспортним даним позивача, відтак не можуть бути враховані при обрахунку пенсії. Наголошує на необхідності звернення до суду в порядку окремого провадження за правилами цивільного судочинства для встановлення приналежності спірних довідок позивачу.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою .№ 4954 від 19 05.2023 про перерахунок пенсії з врахуванням довідок про заробітну плату, виданих Комунальною установою «Трудовий архів» Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Однак, рішенням ГУПФУ в Донецькій області № 95 ви 24.05.2023 позивачу відмовлено в перерахунку пенсії, оскільки в довідках зазначений заробіток ОСОБА_1 , що не відповідає паспортним даним заявника.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.81 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 встановлений порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії регламентований статтею 40 Закону № 1058-IV.

За правилами ч.1 ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Згідно з абзацом 5 частини 1 статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.1 ст.44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч.3 ст.44 Закону № 1058-IV).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 в редакції на час звернення позивачки із заявою про призначення пенсії передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів. Відповідно до п.4.7 цього Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Відповідно до п.п. 3 п.2.1 Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Отже, необхідною умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №358/1179/17, від 18.10.2018 у справі №539/758/15-а, від 15.01.2021 у справі №357/2591/17.

Судом встановлено, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №0900-0202-8/14407, підтверджено той факт, що до страхового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи:

- з 15.06.1982 по 19.12.1191 - робота в колгоспі ім. Черемшини;

- з 20.12.1991 по 15.04.2003 - робота в агрофірмі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (назва колгоспу після реорганізації).

Зазначені періоди зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 згідно рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22.03.2022 у справі №351/392/21, яким було встановлено факт, що архівні довідки на підставі книги обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та книги обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Черемшини, АФ «Край», ПСП «Краяни» від 05.02.2021 №101 та №102, видані на ОСОБА_1 , належать ОСОБА_1 .

В мотивувальній частині судового рішення, яке набрало законної сили, зазначено, що згідно архівних довідок Трудового архіву Снятинського району №101, №102 від 05.02.2021р. в книгах обліку трудового стажу і заробітку колгоспника та книгах обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу ім. Черемшини, АФ "Край", ПСП "Краяни" прізвище, ім`я, по батькові заявника значиться " ОСОБА_1 "

Згідно відповідей Трудового архіву Снятинського району ОСОБА_1 від 05.02.2021р. № 103, № 104 книги протоколів за 1978р., 1980 р., 1982р. колгоспу ім. Черемшини, агро фірма "Край", ПСП "Краяни" на зберігання не передавались та в книгах протоколів за 2002р. ОСОБА_1 не значиться; історична довідка колгоспу ім. Черемшини на зберігання в Трудовий архів Снятинського району не передавалась.

Із письмових пояснень свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вбачається, що вони працювали в колгоспі ім. Черемшини, АФ"Край" ПСП "Краяти": на посадах касира, касира-бухгалтера, обліковця, по відділу кадрів в період 1978-2006р.р., в той час з ними працював ОСОБА_1 на посаді шофера. Через неуважність працівників його ім`я писали " ОСОБА_5 " ", в той час як згідно паспорта його ім`я " ОСОБА_5 ".

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що в книгах обліку розрахунків вказано ім`я позивача з помилкою ОСОБА_1 .

Та обставина, що позивач працював в колгоспі ім. Черемшини, АФ "Край" в період з 15.06.1982 по 19.12.1991 року в колгоспі ім. Черемшини та з 20.12.1991 року по 15.04.2003 року робота в АФ «Край», підтверджується листом Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області від 31.03.2023 за №0900-0202-8/14407.

Розбіжності, встановлені відповідачем, не можуть мати своїм наслідком відмову у перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати до 01 липня 2000, позаяк архівною установою вищезгадану довідку сформовано на підставі первинних документів, які зберігаються у цьому архівному управлінні. Крім того та обставина, що у книгах обліку розрахунків по оплаті праці міститься розбіжність у написанні ім`я позивача в наслідок помилки посадових осіб підприємства, підтверджується рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 22 березня 2021.

Колегія суддів звертає увагу апелянтів, що спірні довідки від 23.02.2023 №204/02-12 видані саме на ім`я позивача ОСОБА_1 у відповідь на його заяву від 06.02.2023 року. Довідки підписані директором КУ «Трудовий архів» СМР КР та спеціалістом-бухгалтером і скріплені печаткою КУ «Трудовий архів» Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Варто також зазначити, що спірні довідки складені за відомостями обліку розрахунків по оплаті праці за 1985-1990рр. та 1991-2002рр. в який ім`я позивача зазначено як « ОСОБА_5 », при цьому на другій сторінці паспорта позивача серії НОМЕР_1 в графі ім`я/имя зазначено « ОСОБА_6 » українським відповідником є саме « ОСОБА_5 ».

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційних скарг про необхідність ініціювання, в даному конкретному випадку, окремого провадження за правилами цивільного судочинства, позаяк Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на важливість дотримання принципу процесуальної економії, відповідно до якого штучне подвоєння судового процесу є неприпустимим (пункт 58 постанови від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б, пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 333/6816/17 зазначено, що ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів позивача у цивільному процесі можливий за умови, що такі права, свободи чи інтереси справді порушені, а позивач використовує цивільне судочинство саме для такого захисту, а не з іншою метою. Не відповідатиме завданням цивільного судочинства звернення до суду з позовом, спрямованим на оцінювання доказів, зібраних в інших справах, на предмет їх належності та допустимості, або з метою створення підстав для звільнення від доказування в іншій справі (для встановлення у судовому рішенні обставин, які би не потрібно було надалі доказувати під час розгляду іншої справи). Недопустимим з огляду на завдання цивільного судочинства є ініціювання провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у іншій справі.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Слід зауважити, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Колегія суддів наголошує, що позовні вимоги спрямовані на зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача з урахуванням заробітку, зазначеного в спірних довідках про заробітну плату.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2020 у справі № 287/167/18-ц виснувала, що встановлення юридичного факту, який пов`язаний із вирішенням спору із суб`єктом владних повноважень щодо права на отримання пенсії, відповідно до частини другої, пункту 3 частини шостої статті 12, пункту 2 частини першої статті 263 КАС України має розглядатися в спрощеному позовному провадженні як справа незначної складності за правилами адміністративного судочинства.

Тож неефективним є підхід до визначення юрисдикції спорів у судовому порядку про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в залежності від їх мети звернення та наявності у заявника певних цивільних прав та обов`язків чи виникнення публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень, оскільки це не сприятиме належному способу захисту порушеного права заявника, бо призведе до необхідності звертатися в суди різних юрисдикцій з доказуванням одних і тих же обставин, подій та фактів при поданні кожної позовної заяви.

Оскільки, ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії за віком на підставі довідок про заробітну плату. З огляду на це, слід визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у врахуванні довідок про заробітну плату та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 16.07.2021 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням довідкок про заробітну плату від 23.02.2023 за № 204/02-12, виданих Комунальною установою «Трудовий архів» Снятинської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене вище, апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року в справі №300/7491/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді О. І. Мікула
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 18 березня 2024 року.