Справа № 580/442/24
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року справа № 580/442/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в спрощеному письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

12.01.2024 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.06.2023 №0-2328-UA0027449 (далі - ППР).

Обґрунтовуючи зазначив, що не погоджується зі спірним рішенням. Вважає його неповним, надуманим і безпідставним. Обгрунтовуючи зазначив, що згідно з підп. "ж" 266.2.2 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Стверджує, що є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі корівника. Право власності виникло 19.11.2018. Вказана будівля використовується ним згідно її цільовим призначенням для розведення та вирощування ВРХ, баранів, кіз, свиней, в оренду не здається. Відповідач у спірному рішенні не зазначив, яким нормативно-правовим актом керувався, визначаючи ставку податку за 2022 рік у розмірі « 1» та яку ставку податку застосував для розрахунку податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік.

Ухвалою суду від 17.01.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Вказану ухвалу відповідач отримав 19.01.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в його електронний кабінет.

04.03.2024 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому просив відмовити у задоволенні позову повністю. Обгрунтовуючи зазначив, що предметом спору є ППР форми «Ф» від 22.06.2023 №0-2328 UА0027449, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Згідно з підп.266.4.3 п.266.4 ст.266 Податкового кодексу України пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 Кодексу для фізичних осіб не застосовуються до об`єкта оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів.

Оскільки обґрунтованих заяв про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходило, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути за правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Позивач є власником нерухомого майна - нежитлової будівлі, а саме корівника №1 за адресою: АДРЕСА_2 , - що підтверджується договором купівлі-продажу нежитлової будівлі від 19.11.2018 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №354211728 від 14.11.2023 року (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майно №257).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області від 27.10.2023 №634 позивачу на праві особистої власності належить вказана вище нежитлова будівля. Зазначене приміщення використовується протягом 2021-2023 років і до даного часу для ведення особистого селянського господарства, вирощування ВРХ, баранів, кіз, свиней.

22.06.2023 відповідач, посилаючись на підп.54.3.3 п.54.3 ст.54, підп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України, виніс ППР форми «Ф» від 22.06.2023 №0-2328-UA0027449, яким нарахував позивачу за вказаний вище об`єкт податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022-й рік у розмірі 34759,83грн (далі Спірне рішення).

Позивач 03.11.2023 оскаржив його до ДПС України. За результатами розгляду скарги ДПС України прийняла рішення №38196/6/99-00-06-01-03-06 від 27.12.2023, яким спірне рішення відповідача залишила без змін, а скаргу - без задоволення. Тому звернувся позовом до суду.

Надаючи оцінку Спірному рішенню, суд врахував.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 143 Конституції України визначено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону.

Відповідно до п. 12.3 ст. 12 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VІ (далі - ПК України) сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до п.61.1 ст.61 ПК України податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з підп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, передбачених Кодексом або іншим законодавством. Якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору є контролюючий орган. Водночас він має урахувати, що ПК України передбачає податкові пільги.

Так, відповідно до п.30.1. ст.30 ПК України податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно з п.30.2. ст.30 ПК України підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

Відповідно до п. 30.9. вказаної вище норми податкова пільга надається шляхом:

а) податкового вирахування (знижки), що зменшує базу оподаткування до

нарахування податку та збору;

б) зменшення податкового зобов`язання після нарахування податку та збору.

в) встановлення зниженої ставки податку та збору.

г) звільнення від сплати податку та збору.

Відповідно до підп. 7.1.1.- 7.1.4 п.7.1 ст.7 ПК України під час встановлення податку обов`язково визначаються такі обов`язкові елементи: платники податку, об`єкт оподаткування, база оподаткування, ставка податку.

З набранням 01.01.2015 чинності Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» викладена у новій редакції ст.266 ПК України, якою введено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Його установлювати п.10.3 ст.10 ПК України уповноважено місцеві ради в межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1 п.66.2 ст.266 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 14.1.1291 п.14.1 ст.14 ПК України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, приміщення, що не віднесені відповідно до законодавства до житлового фонду. У нежитловій нерухомості виділяють:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Згідно з підп.266.5.1 п.266.5 ст.266 ПК України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Корівник, який належить позивачу на праві приватної власності, знаходиться на території Шполянської міської ради об`єднаної територіальної громади. Рішенням Шполянської міської ради від 14.07.2021 №10-9/ІХ встановлено на вказаній території податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та затверджено положення про порядок його обчислення та сплати. Згідно з Додатком 2 до Положення про порядок обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на вказаній вище території, затвердженого вказаним вище рішенням Шполянської міської ради, ставка для Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, а саме Будівлі для тваринництва (класифікація будівлі 1271.1) - відсутня, тобто, не справляється.

Згідно з підп. «ж» підп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України (у редакції на дату прийняття спірного рішення 22.06.2023) не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

ДК 018-2000 включає в себе Клас 1271 - Будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства. Водночас Клас 1271 Державного класифікатора будівель та споруд включає в себе наступні підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва» (товарні та племінні ферми великої рогатої худоби, свиноферми та свинофабрики, вівцеферми, кролівничі та звірівницькі ферми, кінні заводи, собачі розплідники); 1271.2 «Будівлі для птахівництва (птахофабрики, та птахоферми, на підприємства по виробництву яєць та м`яса птиці, а також по вирощуванню гібридної птиці для товарних господарств і інкубаторно-птахівничі станції для виробництва добового молодняка птиці та інші); 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна» (зерносховища); 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні» (силоси); 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства» (підвали, винокурні, винні ємкості); 1271.6 «Будівлі тепличного господарства» (теплиці, сільськогосподарські, парники, оранжереї, заводи кормових антибіотиків); 1271.7 «Будівлі рибного господарства» (підприємства по переробці риби); 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва» (підприємства по переробці відходів тваринництва); 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» підприємства виробничо-технічного обслуговування, які включають бази зберігання мінеральних добрив та пестицидів, сільськогосподарської техніки та запасних частин, підприємства по ремонту сільськогосподарських машин та транспорту, станції біологічного захисту рослин).

Отже, будівлями, спорудами сільськогосподарських товаровиробників вважаються будівлі сільськогосподарського призначення, лісництва та рибного господарства, які відповідно до ДК 018-2000 належать до зазначених секцій, та які відповідно до підп. «ж» підп. 266.2.2 п.266.2 ст.266 ПК України (в редакції на дату прийняття спірного рішення 22.06.2023) не є об`єктом оподаткування.

Вказаною вище довідкою виконкому Шполянської міської ради ОТГ №634 підтверджується, що належне позивачу на праві приватної власності нежитлове приміщення, а саме корівник №1 за вказаною вище адресою використовується протягом 2021-2023років для ведення особистого селянського господарства, вирощування ВРХ, баранів, кіз, свиней, а згідноз договором купівлі-продажу є будівлею сільськогосподарського призначення. Отже, відповідає коду 1271 Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 та відповідно до вказаних вище норм законодавства не є об`єктом оподаткування.

Відповідач не надав суду належних, достовірних та достатніх доказів використання позивачем вказаного вище нежитлового приміщення в інших, аніж вказаних вище цілях, у т.ч., наприклад, його здачу позивачем в оренду, лізинг, позичку. Також у спірному рішенні не зазначив нормативно-правовий акт, на підставі якого визначив позивачу ставку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022 рік у розмірі « 1.00», зважаючи, що згідно з Додатком 2 до Положення про порядок обчислення та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на вказаній вище території, затвердженого вказаним вище рішенням Шполянської міської ради від 14.07.2021 №10-9/ІХ, ставка для Будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства, а саме Будівлі для тваринництва (класифікація будівлі 1271.1) - відсутня, тобто не справляється. Отже, не обгрунтовано відповідач не урахував, що позивачу надана податкова пільга шляхом звільнення від сплати податку. Тому суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи спірне рішення, порушив вказані вище норми ПК України. Отже, воно є протиправним та підлягає скасуванню повністю, а позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Понесені позивачем судові витрати, підтверджені квитанцією від 11.01.2024 в сумі 1211,20грн про сплату судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2-20, 44-45, 72-79, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) форми «Ф» від 22.06.2023 №0-2328-UA0027449.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 18.03.2024.