Справа № 280/3817/23
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2024 року м. Дніпросправа № 280/3817/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року (суддя Татаринов Дмитро Вікторович, повний текст рішення складено 08 листопада 2023 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах ОСОБА_1 , в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з компенсацією втрати частини доходу та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати розмір та поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з дати припинення її виплати та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмолено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 06.06.2005 отримувала пенсію за віком.

В липні 2017 року ОСОБА_1 виїхала до Ізраїлю. Виплата пенсії була припинена.

Представник позивача звернувся до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя з заявою про перерахунок та поновлення виплати пенсії за віком, з врахуванням інвалідності 2 групи (з дати припинення виплати, із застосуванням всіх підвищень, індексацій, надбавок та доплат, передбачених пенсійним законодавством України, як не працюючому пенсіонеру, здійснити осучаснення пенсії з 01 жовтня 2017 року відповідно до пенсійної реформи України, проте рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 25/786/03 від 19 квітня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено в поновленні виплати пенсії.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду в адміністративній справі 808/2038/18 від 26 червня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя № 25/786/03 від 19.04.2018 про відмову поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок розміру та поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком з дати припинення виплати (з 01.01.2018), як не працюючому пенсіонеру, інваліду 2 групи, з врахуванням заробітної плати для обчислення пенсії та всього стажу, зазначеного у трудовій книжці, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з індексацією пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017, та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року в адміністративній справі № 808/2038/18, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року по справі №808/2038/18 в частині зобов`язання Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру пенсії, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з індексацією пенсії відповідно до ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснити осучаснення пенсії відповідно до пенсійної реформи України, починаючи з 01.10.2017 року, скасовано та в цій частині заявлених вимог прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року по справі №808/2038/18 залишено без змін.

На звернення представника позивача ОСОБА_2 . Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 09 грудня 2021 року за № 17351-16735/А-02/8-0800/21 повідомило, що в зв`язку з надходженням від АТ КБ «Приватбанк» листа від 05 січня 2021 року щодо неотримання пенсійних коштів протягом 12 місяців, відділом обслуговування громадян № 3 на домашню адресу, зазначену в пенсійній справі, було надіслано запрошення з питань виплати пенсії. Особисто до управління ОСОБА_1 не з`явилася, в зв`язку з чим з 01 квітня 2021 виплату пенсії переведено через відділення поштового зв`язку, а з 01 жовтня 2021 виплату пенсії призупинено.

У березні 2023 року представник ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з заявою щодо виплати пенсії.

Листом за № 0800-0206-8/17348 від 22.03.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило представника позивача про те, що з квітня 2021 року припинено виплату пенсії в зв`язку з тривалим неотриманням пенсії на пошті за адресою проживання. Вказало, що для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 необхідно звернутися особисто для проведення ідентифікації на підставі пред`явленого паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та визначеного законодавством документа, в якому зазначено відомості про місце її проживання.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на поточний рахунок, який відкрито у АТ «ОТП БАНК» на ім`я ОСОБА_1 , представник останньої звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Пенсійне забезпечення громадян України, що проживають за її межами, провадиться на основі договорів (угод) з іншими державами.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 51 вказаного Закону встановлено, що у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07.10.2009 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту 2 частини першої статті 49, другого речення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV.

Вказаним рішенням встановлено, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії. Конституційне право на соціальний захист не може бути поставлене в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Право громадянина на одержання пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні, держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Положеннями статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 права на поновлення виплати пенсії за віком незалежно від того, що остання постійно проживає в Ізраїлі.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку заява про призначення, перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може бути подана представником заявника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 2.25 Порядку до заяви про виплату пенсії у зв`язку з виїздом за кордон подається паспорт громадянина України для виїзду за кордон з відповідним записом про виїзд на постійне місце проживання за кордон, паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, та довідка або інший документ про зняття з реєстрації місця проживання в Україні.

Як встановлено судом, позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що на законодавчому рівні залишається неврегульованим питання щодо порядку звернення громадян України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон, до органів Пенсійного фонду України із заявами про призначення (перерахунок) чи поновлення виплати пенсії.

Проте вказана обставина не може бути підставою для відмови в реалізації громадянином України прав та законних інтересів, а тому, за умови відсутності визначеного порядку, особа може звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України з відповідною заявою через представника.

Разом з цим, обставини даної справи є відмінними від загальних, в яких сформована стала судова практика, адже підставою для призупинення виплати раніше поновленої пенсії стала та обставина, що пенсіонер протягом року не отримувала пенсію, що зумовило необхідність актуалізувати дані ОСОБА_1 на підставі документів, які підтверджують особу пенсіонера.

В матеріалах справи міститься апостіль нотаріуса від 17.02.2022, яким посвідчено підпис ОСОБА_1 , якою оформлено довіреність від 17.02.2022 на представництво її інтересів, зокрема, ОСОБА_2 .

Названа довіреність була подана разом з заявою про поновлення пенсії ОСОБА_1 .

Листом від 22.03.2023 Відділ обслуговування громадян № 3 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомив ОСОБА_2 , що з квітня 2021 року ОСОБА_1 припинено виплату пенсії в зв`язку з тривалим неотриманням, у зв`язку з чим для поновлення виплат необхідно актуалізувати персональні дані пенсіонерки.

Суд апеляційної інстанції з огляду на зазначені вище висновки, зазначає про неправомірність відповіді УПФУ в частині вимоги з`явитися для верифікації даних особисто ОСОБА_1 .

Разом з цим, суд вважає цілком розсудливим та обґрунтованим висновок відповідача щодо необхідності актуалізації даних пенсіонера в цілому з огляду на неотримання останньою нарахованих пенсійних виплат.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . З огляду на поважний вік пенсіонерки та враховуючи, що підставою для припинення виплати поновленої пенсії слугувало не отримання останньою пенсійних виплат, суд погоджується з висновком органу ПФУ про необхідність актуалізації даних пенсіонерки, адже виплата пенсії здійснюється з державного бюджету, витрати якого мають бути контрольованими.

Також суд враховує, що при зверненні до УПФУ з заявою від 15.03.2023 представник ОСОБА_1 подав довіреність від 17.02.2022, що не дає можливість пересвідчитися в актуальній інформації щодо ОСОБА_1 .

Відтак, для правильного вирішення питання щодо поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 до УПФУ необхідно подати довіреність від ОСОБА_1 на представництво її інтересів ОСОБА_2 або іншою особою, засвідчену в установленому законом порядку датою, максимально наближеною до дати звернення з відповідною заявою до пенсійного органу, або інший документ офіційної установи держави Ізраїль з актуальною інформацією щодо ОСОБА_1 .

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що підстави для задоволення заявленого позову відсутні.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, адже висновки суду не відповідають обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 листопада 2023 року в адміністративній справі № 280/3817/23 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з 19 березня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 19 березня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров