Справа № 580/8793/23
Суддя: Лариса ТРОФІМОВА
Дата ухвалення: 2024-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2024 року справа № 580/8793/23

14 годин 36 хвилин м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі судді Л.В.Трофімової за участі секретаря судового засідання В.С.Проценко розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу №580/8793/23 за позовом ОСОБА_1 [представник - адвокат Павленко С.І. відповідно до ордеру серії СА №1060047] (вул. Миру 56, с. В`язівок, Звенигородський район, Черкаська область, 19534, РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_4) [представник - не прибув] про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, ухвалив рішення.

І. ПРОЦЕДУРА/ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

25.09.2023 вх. № 40556/23 ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2, просить:

- визнати протиправними дії Звенигородського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки у відмові надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022, відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ;

- зобов`язати Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути питання надання ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022, відповідно до абзацу 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-ХІІ.

Ухвалою від 26.10.2023 прийнята позовна заява до розгляду, 14.11.2023 - провадження зупинене до повернення матеріалів адміністративної справи Шостим апеляційним адміністративним судом, 19.12.2023 - провадження поновлене, підготовче судове засідання призначене на 16.01.2024 - продовжене підготовче провадження на 30 днів, починаючи з 30.01.2024, відкладене на 07.02.2024 - закрите підготовче провадження, призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 07.03.2024 - оголошено перерву до 11.03.2024.

11.03.2024 представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, 13.11.2023 вх. 49445/23 представник відповідача у відзиві на позовну заяву розгляд справи просив здійснювати розгляд без участі представника.

ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА

В обгрунтуванні позовних вимог зазначається, що з метою реалізувати право на відстрочку в порядку абз.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач звернувся 27.07.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку з сімейними обставинами - має дружину ОСОБА_2 , яка є особою з інвалідністю ІI групи. 09.08.2023 на адвокатський запит представника позивача відповідачем наданий витяг з протоколу від 27.07.2023 №25, де зазначається про прийняте рішення «відмовити в наданні відстрочки, як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню працездатності».

13.11.2023 вх. 49674/23 від представника позивача адвоката Павленка С.І. надійшла до суду відповідь на відзив, де зазначено, що не надання ОСОБА_1 відомостей про проходження ним військово-лікарської комісії, що унеможливого визначення ступеню його придатності до військової служби, не стосується предмета спору і ступінь придатності не пов`язаний з можливістю догляду дружина- особи з інвалідністю.

ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач, позовні вимоги не визнав, у задоволенні позову просив відмовити. Зазначив, що 24.07.2023 звернувся позивач із заявою про надання відстрочки згідно з абзацом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Заяви про надання відстрочки розглядаються на комісії з питань розгляду законності надання відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час. Згідно із протоколом комісії від 27.07.2023 №25 позивачу відмовлено в наданні відстрочки як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню придатності до військової служби. Перебування військовозобов`язаних на військовому обліку регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», постановою Кабінету України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників», військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2023 №1487.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Суд встановив, що згідно з обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_2 позивачу 10.10.2021 (наказ №87) присвоєне звання солдат, який придатний до військової служби.

24.07.2023 позивач звернувся із заявою до відповідача на підставі абзацу 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», де просив звільнити від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку із сімейними обставинами, де повідомив, що дружина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 є особою з інвалідністю ІІ групи (підтверджено довідкою МСЕК серії 12 ААВ №640726). У додатках до заяви від 24.07.2023 надав копії нотаріально завірених документів: військового квитка серії НОМЕР_3 від 04.08.2022 року ОСОБА_1 ; обліково-послужної картки до військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ; паспорта ОСОБА_1 ; картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 ; свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; свідоцтва про народження ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ; свідоцтва про народження ОСОБА_4 ; паспорта ОСОБА_2 ; картки фізичної особи - платника податків ОСОБА_2 ; копія довідки МСЕК серії 12ААВ №640726 від26.09.2022, виданої на ім`я ОСОБА_2 про встановлення ІІ групи інвалідності безтерміново; довідка про здійснення догляду ОСОБА_2 її чоловіком ОСОБА_1 від 24.07.2023.

09.08.2023 адвокат Павленко С.І. в інтересах позивача подав адвокатський запит № 104, де просив відповідача надати належним чином завірену копію рішення, яке прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 24.07.2023.

Відповідач листом від 15.08.2023 на адвокатський запит скерував витяг з протоколу від 27.07.2023 №25 на аркуші, де зазначається: зміст заяви позивача - заява про надання відстрочки від призову по мобілізації у зв`язку з наявністю у дружини інвалідності ІІ групи; дані об`єктивних сімейних обставин: ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку з 04.08.2023 медичне обстеження не проходив, ступінь придатності до військової служби не визначений. Рішення комісії - відмовити в наданні відстрочки як такому, що не пройшов медичне обстеження для визначення ступеню придатності. Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, перевіривши аргументи щодо обставин справи, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів сукупно, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до часткового задоволення з огляду на таке.

V. НОРМАТИВНО-ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено про проведення загальної мобілізації на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543). Згідно статті 1 Закону № 3543 мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону № 3543 з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.

Згідно із абзацом 2 частини першої статті 22 Закону № 3543 громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543 під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин. Відповідно до статті 22 Закону № 3543 обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Відповідно до статті 23 Закону № 3543 передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації. Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543 не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232). Згідно частин першої-третьої статті 1 Закону № 2232 захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Відповідно до частини сьомої статті 1 Закону № 2232 виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя. Згідно із частиною дев`ятою статті 1 № 2232 щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону № 2232 громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (посвідчень призовника, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації) визначає Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 (далі - Порядок №1487). Згідно з п. 2 Порядку № 1487 військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Відповідно до п. 23 Порядку № 1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку, зокрема у випадках, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-комунікаційні системи. Військовозобов`язані, які не актуалізували інформацію про себе в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, особисто у семиденний строк з дня внесення змін до персональних даних прибувають із паспортом громадянина України та військово-обліковими документами до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який організовує та веде військовий облік на території адміністративно-територіальної одиниці, для взяття їх на військовий облік, зняття з військового обліку або внесення змін до їх облікових даних.

Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, регулює відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі - призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII (далі - Закон № 1951). Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону № 1951 до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище; 2) власне ім`я (усі власні імена); 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); 8-1) відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); 9) реквізити паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); 9-1) відомості про громадянство; 10) відомості про документи, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; 11) відомості щодо визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); 12) відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада); 13) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 14) відцифрований образ обличчя особи; 15) відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; 16) відомості про освіту та спеціальність; 17) відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку; 18) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення); 19) відомості про розгляд судом кримінальної справи, вирок, що набрав законної сили; 20) відомості про наявність (відсутність) судимості; 21) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); 22) відцифрований образ обличчя особи (за наявності).

Згідно з п.1.1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям. Згідно з п. 1.2 Положення № 402 військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей; військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових; осіб, звільнених з військової служби; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів. Згідно із п. 3.1 розділу ІІІ Положення № 402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП ВЛК ТЦК та СП на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період оформлюється довідкою ВЛК (додаток 4 до цього Положення) у двох примірниках, яка дійсна протягом одного року з дня медичного огляду. Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про тимчасову непридатність або непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку підлягає затвердженню штатною ВЛК. Копія довідки видається особі, яка пройшла медичний огляд (п.3.8 Положення № 402).

Відповідно до пункту 9 Положення «Про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, у тому числі: оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам; розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Відповідно до абз. 8 п. 11 Положення №154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Згідно із п. 4 Положення про військовий квиток осіб рядового, сержантського і старшинського складу, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016, записи та відмітки у військовому квитку роблять посадові особи районних (міських) військових комісаріатів (відповідних органів Служби безпеки України, підрозділів Служби зовнішньої розвідки України), які відповідають за його видачу й заповнення. Записи у військовому квитку засвідчуються гербовою мастиковою печаткою.

VІ. ОЦІНКА СУДУ

Надаючи оцінку доводам позивача та відповідача, суд зазначає таке.

Для отримання відстрочки від призову по мобілізації за сімейними обставинами військовозобов`язаному необхідно пройти медичний огляд військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби, позаяк для оформлення відстрочки від призову по мобілізації за сімейними обставинами позивачу належить надати до ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ для внесення відповідної відмітки.

З метою реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації зацікавлена особа повинна надати військово-обліковий документ та інші документи, за результатами розгляду яких, військовими органами комплектування та соціальної підтримки за місцем військового обліку приймається рішення про наявність або відсутність у особи права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням, що про наявне право вчиняється відповідна відмітка у військовому квитку або запис у посвідченні.

Позивачем до заяви від 24.07.2023 про звільнення від призову на військову службу під час мобілізації, додававалась нотаріально посвідчена копія військового квитка ОСОБА_1 - позивача серії НОМЕР_2 . У військовому квитку позивача серії НОМЕР_2 міститься запис щодо видачі 04.08.2022 (дата взяття на на військовий облік), проте у витязі з протоколу відповідача від 27.07.2023 №25 міститься розбіжність щодо дати перебування позивача на військовому обліку, позаяк, в частині витягу з протоколу щодо даних об`єктивних сімейних обставин зазначається: ОСОБА_1 (заявник) перебуває на військовому обліку з 04.08.2023, медичне обстеження не проходив, ступінь придатності до військової служби не визначений, що не відповідає запису військового квитка позивача, позаяк в ньому зазначена дата 04.08.2022 та в обліково-послужній картці до військового квитка серії серії НОМЕР_2 міститься запис щодо рішення призовної комісії: придатний до військової служби, проте без наявних інших записів щодо періодичності огляду.

Рішення (видача довідок, внесення відміток та записів у військово-облікові документи) органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, приймаються стосовно громадян України (призовників, військовозобов`язаних), які перебувають на військовому обліку у відповідних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та підпорядкованих відділах.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого належить вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, після отримання від позивача заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів на підтвердження цього права, повинен прийняти мотивоване рішення за наслідком розгляду заяви з оцінених підстав, позаяк відстрочка передбачає її письмове оформлення.

Законом України від 28.06.2023 №3161-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану» внесено зміни до абзацу 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо уточнення кола осіб, які можуть мати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Визначено, що на військову службу під час мобілізації не підлягають призову військовозобов`язані, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю І чи II групи, за умови, що такі особи з інвалідністю не мають інших працездатних осіб, зобов`язаних відповідно до закону їх утримувати.

Згідно довідки МСЕК серії 12 ААВ №640726 дружині позивача - ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності - безстроково. Згідно довідки В`язівським старостинським округом №3 виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Звенигородського району Черкаської області від 24.07.2023 №16-18/3/165 працездатних осіб, крім чоловіка ОСОБА_1 , які зобов`язані відповідно до закону утримувати ОСОБА_2 відсутні, проте такі факти не розглянуті відповідачем з наданням оцінки відповідачем під час прийняття рішення (витяг з протоколу від 27.07.2023 №25, де зазначена помилкова інформація: перебуває на військовому обліку з 04.08.2023, що підтверджує нелогічність результатів розгляду заяви ОСОБА_1 ..

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

Верховний Суд 11 вересня 2023 року у справі №420/14943/21 (адміністративне провадження №К/990/8225/23) сформулював правовий висновок про те, що критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять легітимну основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих заявником документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення суб?єкта владних повноважень; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, що не ґрунтуються на нормах права.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, що відображають, зокрема, втілення принципів адміністративної процедури.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог.

Верховний Суд у постанові від 20.04.2022 у справі № 280/7420/20 у п.38 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Під час вирішення справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ст.245 КАС України).

Згідно із ст.3 Закону України 02.10.1996 № 393/96-ВР «Про звернення громадян» заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з покликанням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення (ст.15 Закону № 393/96-ВР).

Право бути почутим є ключовим принципом «належного врядування» в демократичній державі.

Враховуючи, що у витязі з протоколу від 27.07.2023 №25 містяться розбіжності щодо дати взяття на військовий облік, що не відповідають запису військового квитка та беручи до уваги, що відповідач, немотивовано відмовляючи у відстрочці від призову на військову службу по мобілізації не надав оцінки фактам щодо наявності у дружини позивача - ОСОБА_2 ІІ групи інвалідності та не сприяв заявнику у визначенні переліку документів щодо підтвердження наявності/відсутності інших працездатних осіб, крім чоловіка ОСОБА_1 , які зобов`язані відповідно до закону утримувати ОСОБА_2 з огляду на додані позивачем до заяви нотаріально завірені копії документів (довідки МСЕК серії 12 ААВ №640726, від 24.07.2023 №16-18/3/165), то суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача бути почутим, встановив і визнає протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.07.2023 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, тому доходить висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.07.2023 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням оцінки та висновків суду.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Враховуючи, що позивач сплатив 1073,60 (квитанція від 14.09.2023 №0.0..1) позовні вимоги задоволено частково, наявні підстави для стягнення витрат зі сплати судового збору у сумі 536,80 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частина 2 статті 134 КАС України).

За змістом частини 3 статті 134 КАС України для цілей судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представником позивача, на підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем, додані копії: договір про представництво в адміністративному процесі від 28.09.2023, додаткову угоду до договору від 28.09.2023, квитанцію до платіжної інструкції від 04.10.2023 №67255567 про сплату 4000 грн з призначенням платежу «оплата правової допомоги ОСОБА_1 згідно з договором від 28.09.2023».

У матеріалах справи наявні додаткові угоди до договору від 28.09.2023 про попередню оплату 4000 грн та від 11.09.2023 про попередню оплату 5000 грн.

Згідно з частиною 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, що сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Під час вирішення питання про наявність підстав для стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 березня 2020 року у справі №640/19275/18 і відповідно до частини 5 ст. 242 КАС України належить врахуванню судом.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не висловив заперечень у відзиві від 13.11.2023 вх.№49445/23 щодо співмірності правничої допомоги.

Оцінюючи співмірність заявленого відшкодування витрат на правничу допомогу із обсягом виконаних ним робіт, їх обґрунтованість, пропорційність (судовий збір сплачений у сумі 1073,60 грн), надавши оцінку доказам і документам на підтвердження, зважаючи на часткове задоволення позову, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 2500 грн.

Керуючись статтями 2, 5-16, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 24.07.2023.

Зобов`язати Звенигородський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.07.2023 та прийняти мотивоване рішення з урахуванням оцінки та висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_4) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп та витрати на правничу допомогу у сумі 2500 (дві тисячі пятсот) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 КАС України до Шостого апеляційного адміністративного суду у зв`язку із початком функціонування модулів ЄСІТС з урахуванням підпунктів 15.1, 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно до рішення ВРП від 17.08.2021 №1845/О/15-21 «Про затвердження Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи».

Копію рішення направити сторонам справи:

позивач: ОСОБА_1 [ АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ];

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 [АДРЕСА_2, ЄДРПОУ НОМЕР_4].

Рішення суду складене 19.03.2024.

Суддя Лариса ТРОФІМОВА