Справа № 440/1287/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/1287/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/1287/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02.02.2024 ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - ГУПФ), в якому, з урахуванням заяви від 14.02.2024 про уточнення позовних вимог, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про поновлення їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати ГУПФ прийняти рішення про поновлення з 14.11.2023 ОСОБА_1 виплати пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В якості підстави для звернення до суду заявниця вказує на протиправну, як на її думку, поведінку відповідача, яка полягає у відмові поновити виплату пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на відсутність у пенсійного органу відомостей про припинення виплати пенсії органами пенсійного забезпечення Автономної Республіки Крим, яка наразі є тимчасово окупованою територією.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 07.02.2024 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 16.02.2024 звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

У відзиві представник ГУПФ просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що позивач при зверненні із заявою від 14.11.2023 просила поновити їй виплату пенсії за вислугу років, як колишньому працівнику органів внутрішніх справ, яку вона отримувала з 2010 року до окупації Криму у 2014 році. Разом з тим позивач просить поновити їй виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що є неможливим з огляду на те, що ОСОБА_1 отримувала пенсію як працівник органів внутрішніх справ. Зауважує, що у зв`язку із встановленням воєнного стану в Україні, розірванням комунікаційних відносин між Україною та РФ, на сьогодні відділення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" не здійснюють пересилання поштових відправлень на територію РФ. Здійснити запит пенсійної справи не вбачається за можливе. Тому розглянути питання поновлення заявнику виплати пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на території України буде можливо лише після внесення змін до законодавства, що регулює питання призначення пенсії особам, які перемістились із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя. За результатами розгляду звернення ГУПФ надано відповідь за №28287-26616/С-02/8-1600/26 від 12.12.2023 в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян". Із заявою про поновлення виплати пенсії встановленого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зразка позивач не зверталася. Рішення про відмову у поновленні виплати пенсії Управлінням не приймалося. Додатково зазначав, що жодні відомості щодо розмірів та складових виплачуваної органами Пенсійного фонду України ОСОБА_1 пенсії в Управлінні відсутні (а.с. 25-27).

Розгляд справи, відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України, здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я позивача 11.07.1996 Феодосійським МВ ГУ МВС України в Криму (а.с. 9).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 , виданого ГУ МВС України в АР Крим (м. Симферополь) 20.01.2011, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів органів внутрішніх справ.

ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що у 2010 році їй була призначена пенсія за вислугу років, на підтвердження чого вона надала пенсійне посвідчення серії НОМЕР_3 , видане Пенсійним фондом України 25.08.2011 (а.с. 11).

Вказує, що у подальшому від початку окупації АР Крим пенсійні виплати їй припинені.

Як свідчить зміст довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 21.11.2023 №1603- (а.с. 12), 21.11.2023 позивач отримала статус внутрішньо переміщеної особи за Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", фактичне місце перебування якої зареєстровано у АДРЕСА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

14.11.2023 позивач звернулася до відповідача із заявою про поновлення виплати її пенсії за вислугу років як працівнику МВС, яку вона отримувала після виходу на пенсію у 2010 році (а.с. 29). До заяви позивач додала копію паспорта, пенсійного посвідчення та посвідчення ветерана МВС України.

Листом від 12.12.2023 №28287-26616/С-02/8-1600/23 перший заступник начальника ГУПФ повідомив ОСОБА_1 про те, що призначення пенсій в Україні здійснюється після надходження пенсійних справ з документами про припинення виплати пенсії з попереднім місцем проживання. Як вбачається зі звернення заявника, вона бажає перевести пенсійну виплату з Автономної Республіки Крим. На даний час Автономна Республіка Крим являється тимчасово окупованою територією РФ. У зв`язку із встановленням воєнного стану в Україні, розірванням комунікаційних відносин між Україною та РФ на сьогодні відділення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" не здійснюють пересилання поштових відправлень на територію РФ. Здійснити запит пенсійної справи не вбачається з можливе. Розглянути питання поновлення виплати пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" можливо після внесення змін до законодавства, що регулює питання призначення пенсії особам, які перемістились з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя (а.с. 28).

Позивач вважаючи порушеним своє право на поновлення та виплату пенсії за вислугу років, яку вона отримувала як колишній працівник органів внутрішніх справ, звернулася до суду з цим позовом, в якому втім просить вже визнати протиправною бездіяльність ГУПФ щодо неприйняття рішення про поновлення їй пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та зобов`язати відповідача прийняти рішення про поновлення з 14.11.2023 виплати пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Незважаючи на викладені розбіжності у мотивах звернення позивача до пенсійного органу та до суду, суд здійснює розгляд заявленого позову в контексті раніше набутого позивачем права на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а саме - пенсію за вислугу років, яку ОСОБА_1 отримувала до припинення виплат, як це видно з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Пенсійним фондом України 25.08.2011.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у такому контексті, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до п. 6 ст. 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 указаного Закону, законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 52 Закону №2262-ХІІ, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (надалі Закон № 1706-VII), який набрав чинності 22.11.2014, встановлені гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

За правилами ч. 1 ст. 7 Закону №1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщені особи користуються тими ж правами і свободами відповідно до Конституції, законів та міжнародних договорів України, як і інші громадяни України, що постійно проживають в Україні. Забороняється їх дискримінація при здійсненні ними будь-яких прав і свобод на підставі, що вони є внутрішньо переміщеними особами.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" установлено, що призначення та продовження виплати довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг за рахунок коштів державного бюджету, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та Пенсійного фонду України внутрішньо переміщеним особам, крім осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб, - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. № 269 та від 20 березня 2022 р. № 332, (далі - внутрішньо переміщені особи) здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з зазначеним Порядком. Призначення, відновлення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) (далі - пенсії) внутрішньо переміщеним особам, у тому числі особам, які відмовились відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на території, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, здійснюються територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб. Виплата (продовження виплати) довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги (крім допомоги на проживання, встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2023 р. № 709) та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати) та пенсій, що призначені зазначеним особам, здійснюється через рахунки та мережу установ і пристроїв акціонерного товариства Державний ощадний банк України з можливістю отримання готівкових коштів і проведення безготівкових операцій через мережу установ і пристроїв будь-яких банків тільки на території населених пунктів, де органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Статтею 5 Закону №1058-IV встановлено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону №1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 1 ст. 49 Закону №1058-IV, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії (пункт 2.8 Порядку).

Абзацом 1 пункту 4.8 Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 №13-1, визначено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Системний аналіз зазначених норм дає суду підстави для формулювання висновку про наявність у позивачки, яка набула статусу внутрішньо переміщеної особи, права на продовження виплати пенсії у випадку відсутності підстав для її припинення, перелік яких є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

У свою чергу відповідь відповідача про те, що у зв`язку з військовою агресією РФ та введенням в Україні воєнного стану неможливо витребувати пенсійну справу позивачки, суд до уваги не бере, оскільки відсутність оригіналу пенсійної справи та інших доказів щодо виплати пенсії позивачки, що зумовлена бездіяльністю відповідача щодо отримання таких доказів не може нівелювати відомості, відображені у копії пенсійної справи, а також в електронній пенсійній справі, та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення.

Механізм виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії та соціальні послуги від Пенсійного Фонду РФ або інших міністерств та відомств, що здійснюють пенсійне забезпечення у РФ визначає Порядок виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території АР Крим та м. Севастополя, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 234 від 02.06.2014 (надалі Порядок № 234).

Відповідно до п. 2 Порядку №234, пенсійне забезпечення осіб, які отримують пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей) або згідно з міжнародними договорами України з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та надання таким особам соціальних послуг здійснюються визначеними Пенсійним фондом України головними управліннями Пенсійного фонду України, а осіб, які отримують пенсію відповідно до інших законодавчих актів, - управліннями Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - територіальні органи).

За змістом пунктів 3, 4 Порядку №234, особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон).

Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів РФ, зазначених у пункті 1 цього Порядку.

Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Тобто, необхідність витребування матеріалів паперової пенсійної справи стосується осіб, які проживають на тимчасово окупованій території. А оскільки позивачка має статус внутрішньо переміщеної особи, то вона до таких не належить.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі №308/3864/17 зазначив, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Суд зазначає, що позивачка як громадянка України має право на отримання пенсії, призначеної їй відповідно до законодавства України.

Маючи статус внутрішньо переміщеної особи позивачка має право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем фактичного проживання.

Разом з тим її конституційне право на вже призначену пенсію не може бути поставлено у залежність від місцезнаходження її пенсійної справи, а відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у виплаті їй пенсії.

Відповідач у відзиві зазначає, що для поновлення виплати необхідні документи, на підставі яких призначено пенсію та які містять інформацію про розміри та складові виплачуваної органами Пенсійного фонду пенсії. Водночас відповідач наголошує на тому, що у зв`язку із встановленням воєнного стану в Україні, розірванням комунікаційних відносин між Україною та РФ на сьогодні відділення поштового зв`язку АТ "Укрпошта" не здійснюють пересилання поштових відправлень на територію РФ, тому здійснити запит пенсійної справи не вбачається за можливе.

На переконання суду така позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки витребування пенсійної справи позивача з органу Пенсійного фонду за попереднім місцем проживання (реєстрації) покладається саме на орган, що призначає (поновлює) пенсію, тоді як відсутність можливості направлення відповідного запиту не може слугувати підставою для відмови у поновленні пенсії.

Суд наголошує на тому, що право на поновлення пенсії не пов`язується з такими чинниками як припинення дипломатичних відносин та, відповідно, відсутність чи неможливість витребування пенсійної справи й отримання атестату про припинення виплати пенсії органами пенсійного фонду РФ.

Доказів того, що позивач отримала громадянство РФ та одержуває пенсію в органах пенсійного забезпечення РФ відповідач не надав.

Таким чином ОСОБА_1 як особа, що вчинила всі необхідні та залежні від неї дії, спрямовані на поновлення нарахування та виплати пенсії, має законні сподівання на прийняття пенсійним органом позитивного рішення за наслідками розгляду відповідної заяви.

З огляду на все вищевикладене суд визнає протиправним рішення відповідача про відмову у поновленні виплати пенсії виключно з підстав неможливості отримання пенсійної справи та відомостей від РФ, у зв`язку з чим скасовує його.

Позивачка просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення про поновлення їй пенсії, призначеної за вислугу років.

Водночас належним способом відновлення порушеного права у спірних правовідносинах, яке спричинено протиправністю дій відповідача щодо відмови у поновленні виплати пенсії, є саме визнання протиправною такої відмови, оформленої листом від 12.12.2023.

Відповідно до статті 9 КАС України, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що зазначена у відмові, оформленій листом, підстава є необґрунтованою та протиправною, з урахуванням чого позовні вимоги з метою належного захисту прав позивачки підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ, оформленого листом від 12.12.2023 №28287-26616/С-02/8-1600/23, про відмову у поновленні позивачці виплати пенсії за вислугу років та покладення на відповідача зобов`язання поновити позивачу нарахування і виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з дати звернення за поновленням такої виплати, тобто з 14.11.2023.

Відтак позов слід задовольнити у спосіб, визначений судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги обставини того, що суд звільнив позивача від сплати судового збору, а інших судових витрат вона не понесла, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оформлене листом від 12.12.2023 №28287-26616/С-02/8-1600/23, про відмову у поновленні ОСОБА_1 нарахування та виплати пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 14.11.2023.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (РНОКПП НОМЕР_5 ; вул. Гоголя, 34, м. Полтава, 36000).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун