Справа № 380/26746/23
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2024 рокусправа № 380/26746/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сподарик Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області (82100, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 29; ) до Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 29; ) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області щодо не утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, та зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області утворити спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Ухвалою суду від 20.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Станом на 19.01.2024 відзив на позовну заяву до суду не надходив.

Ухвалою суду від 19.01.2024 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють позовних вимог на предмет спору на стороні позивача :

- Департамент архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації (79008, м. Львів, вул. Винниченка, 18, кв. 114; кд );

- Міністерство культури та інформаційної політики України (01601, м. Київ, вул. І. Франка, 19; ).

Ухвалою суду від 19.01.2024 строк розгляду справи за позовом керівника Дрогобицької окружної прокуратури Львівської області до Дрогобицької міської ради Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації, Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії продовжено на шістдесят днів з метою повідомлення третіх осіб.

Ухвалою від 18.03.2024 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі вручено відповідачу, однак станом на момент розгляду цієї справи, жодних заяв по суті справи на адресу суду не надходило. При цьому, суд враховує, що згідно ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Відповідно до ч.6 ст.162 цього ж Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи пояснень щодо суті позовних вимог до суду не подавали.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. З огляду на ці обставини суд на підставі частини п`ятої статті 262 КАС України розглянув справу в порядку письмового провадження (без проведення судового засідання, за наявними матеріалами) в межах строку, визначеного статтею 258 КАС України.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

Дрогобицька міська рада Львівської області є органом місцевого самоврядування, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, а виконання статті 32 Закону України «Про охорону культурної спадщини» затверджено список історичних населених місць України, у який увійшло місто Дрогобич.

Згідно інформації Дрогобицької міської ради Львівської області №3-35/4282 від 01.08.2023, уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини Дрогобицькою міською радою не утворювався.

Відповідно до листа Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації №1-1531/0/2-23 від 31.05.2023, звернень від Дрогобицької міської ради Львівської області щодо надання погоджень на призначення керівників спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини та листів з пропозиціями про погодження у Міністерстві культури та інформаційної політики України про створення спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини населених пунктів, занесених до Списку історичних населених місць України (м. Дрогобич) до Департаменту не надходило.

Дрогобицька міська рада листом від 22.09.2023 №3-35/5267 повідомила, що станом на вказану дату уповноважений орган охорони культурної спадщини, населеного пункту м. Дрогобич занесеного до Списку історичних населених пунктів України, не створено.

Листом від 02.11.2023 №06/35/9577-23 у відповідь на лист Дрогобицької окружної прокуратури, Управління дозвільно-погоджувальної документації Міністерства культури та інформаційної політики України повідомило, що Дрогобицька міська рада Львівської області не зверталась до МКІП з питань погодження утворення органів охорони культурної спадщини.

З огляду на те, що відповідачем не утворено спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою з ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведені норми означають, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.54 Конституції України, культурна спадщина охороняється законом. Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно статті 26 Закону України Про місцеве самоврядування, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Згідно ст.27 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм.

Статтею 1 вказаного Закону визначено, що виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно ст.5 Закону №280/97-ВР, до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад.

Частиною 1 статті 10 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч.1 ст.11 Закону №280/97-ВР).

Також, відповідно до пп.10 п. б ст.32 Закону №280/97-ВР, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад делеговано повноваження щодо забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Делеговані повноваження - повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом.

Згідно ст.26 Закону №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема підготовка програм соціально-економічного та культурного розвитку сіл, селищ, міст, цільових програм з інших питань самоврядування, подання їх на затвердження ради, організація їх виконання; подання раді звітів про хід і результати виконання цих програм (ст.27 Закону №280/97-ВР).

Згідно ч.1 ст.3 Закону України Про охорону культурної спадщини №1805-ІІІ від 08.06.2000 (далі Закон №1805-ІІІ), державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1805-ІІІ, до спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, (далі - органи охорони культурної спадщини), зокрема, належать, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Також, відповідно до п.6 ч.2 ст.6 Закону№1805-ІІІ, до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить у тому числі організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини.

Крім того, ч.3 ст.6 Закону №1805-ІІІ встановлено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітують перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини.

Частиною 3 ст.3 Закону №1805-ІІІ визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місіть України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

Отже, на відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України покладено обов`язок утворення місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади спеціально уповноваженого законом органу охороняти місцеву культу спадщину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 №878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України,» з метою захисту традиційного характеру середовища населених місць України, на виконання статті 32 Закону України Про охорону культурної спадщини затверджено Список історичних населених місць України (міста і селища міського типу), у який увійшло місто Дрогобич.

З матеріалів справи слідує, що Дрогобицькою міською радою Львівської області не утворено спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини. Вказане підтверджується листами Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 11.05.2023 №3-35/2584, від 01.08.2023 №3-35/4282 та від 22.09.2023 №3-35-5267, листом Департаменту архітектури та розвитку містобудування Львівської обласної державної адміністрації від 13.10.2023 №16-3112/0/2-23 та листом Міністерства культури та інформаційної політики України від 02.11.2023 №06/35/9577-23.

Згідно з Положенням про Управління культури та розвитку туризму виконавчих органів Дрогобицької міської ради, затвердженого рішенням Дрогобицької міської ради №421 від 08.06.2021, до основних завдань управління відповідно до п. 2.1.2 належить здійснення в адміністративних межах Дрогобицької міської територіальної громади контролю за виконанням Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів у цій сфері.

Аналізуючи зміст Положення про Управління культури та розвитку туризму виконавчих органів Дрогобицької міської ради, слід дійти висновку про те, що зазначене управління не наділене функціями, визначеними безпосередньо Законом №1805-ІІІ, відтак вимоги даного Закону відповідачем не виконані.

При цьому суд зазначає, що положення Закону №1805-ІІІ встановлюють вимоги щодо утворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини, зокрема у населених пунктах, занесених до Списку історичних населених місць України, а не покладення окремих та вибіркових повноважень у сфері охорони культурної спадщини на інші виконавчі органи ради, як це зроблено відповідачем.

Не утворення відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та недотримання порядку призначення його керівника може стати передумовою визнання винесених, прийнятих, виданих неуповноваженим органом/особами розпоряджень, рішень, приписів, постанов, незаконними, а відтак відсутності державних механізмів захисту об`єктів культурної спадщини.

Відтак, відсутність відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини Дрогобицької міської ради є порушенням вимог Закону №1805-ІІІ та, на переконання суду, унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони культурної спадщини на території Дрогобицької міської територіальної громади.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи зазначену вище норму та те, що докази про такі судові витрати суду не надано, підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Дрогобицької міської ради Львівської області (82100, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 29; ) щодо не утворення у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Зобов`язати Дрогобицьку міську раду Львівської області (82100, м. Дрогобич, вул. Шевченка, 29; ) утворити у складі виконавчих органів ради спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Наталія Іванівна