Справа № 200/957/24
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року Справа№200/957/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (, 40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 30.11.2023 №06 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового та страхового стажу роботи за Списком №1 період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 на ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», ВП «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 06.10.2020 по 06.03.2022;

- зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу період навчання в «Интинском индустриальном техникуме» (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 03.11.2023 позивач звернувся до ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

30.11.2023 відповідачем було прийнято рішення від 30.11.2023 №06 про відмову в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, а також не зараховано до пільгового та страхового стажу позивача періоду роботи з 01.05.2010 року по 31.12.2010 року на ВП «Шахта 1-ЗНовогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з несплатою страхових внесків; до пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 06.10.2020 року по 06.03.2022 року у зв`язку з несплатою страхових внесків; до страхового стажу не зараховано період навчання в «Интинськом индустриальном техникуме» (мова оригіналу) з 01.09.1988 року по 06.05.1991 року, оскільки відсутні дані про реорганізацію та не проставлено апостіль компетентним органом.

Позивач вважає такі дії Пенсійного фонду протиправними, які суперечать вимогам законодавства України, у зв`язку із чим змушений звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.02.2024 відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача до суду надано відзив проти адміністративного позову. У відзиві відповідачем зазначено, що ОСОБА_3 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV у зв`язку з відсутністю достатньої тривалості пільгового стажу.

За доданими документами наданими позивачем для призначення пенсії до страхового стажу не зараховано період навчання в Интинськом индустиальном техникуме (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991 згідно довідки №371 від 04.03.2008, оскільки в довідці відсутні данні про реорганізацію навчального закладу, не проставлено апостиль компетентним органом держави. До пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків.До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідки від 02.10.2023 №09/23,1723 виданої відокремленим підрозділом Шахта Котляревська з 06.10.2020 по 06.03.2022, оскільки за цей час в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

На теперішній час дію воєнного стану в Україні продовжено.

02.03.2022 Рада суддів України опублікувала Рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану року. Судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.11.2023 № 06 скасовано рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п.1 ч.20 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV від 10.11.2023 № 06 ОСОБА_3 та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії.

З вищезазначеного рішення вбачається, що за результатами перевірки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області призначеної ЕПС №06 ОСОБА_3 , було виявлено, що до страхового стажу безпідставно враховано період навчання в Интинском иидустрольном техникуме (мовою оригіналу) згідно довідки від 376 від 04.03.2008, оскільки відсутні данні про реорганізацію навчального закладу і не проставлено апостіль компетентним органом держави. Також безпідставно було зараховано період роботи за списком №1 з 01.05.2010 по 31.12.2010, за який в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня сплата страхових внесків.

Оскільки в пільговій довідці №26/380 від 04.10.2023 було зазначено пільговий стаж становить 10 років 2 місяці 13 днів, тому для вірного врахування було встановлено період за списком №1 по 05.06.2020.

Після опрацювання справи прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ч. 20 Закон №1058 ОСОБА_3 .

Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 03.11.2023

Вік заявника на дату звернення - 50 років 0 місяців 26 дні.

Страховий стаж особи 20 років 11 місяців, з них пільгового стажу за сп.І- 9 років 5 місяців 28 днів.

За доданими документами до страхового стажу позивача не зараховано період навчання в Интинськом индустиальном техникуме (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991 згідно довідки №371 від 04.03.2008, оскільки в довідці відсутні данні про реорганізацію навчального закладу, не проставлено апостиль компетентним органом держави. До пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010, оскільки в Індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Щодо не врахування до страхового та пільгового стажу позивача період роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 на ВП «Шахта 1-ЗНовогродівська» ДП «Селидіввугілля» у зв`язку з несплатою страхових внесків; до пільгового та страхового стажу не зараховано період роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 06.10.2020 по 06.03.2022, який відповідачем не зараховано до страхового стажу та пільгового стажу за Списком № 1 через відсутність сплати єдиного соціального внеску, суд зазначає наступне.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-ІУ.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-ІV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 105 8-ІV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

На підставі вищевикладеного, суд вважає дії відповідача в частині не зарахування до страхового та пільгового стажу позивача періодів роботи 01.05.2010 року по 31.12.2010 року на ВП «Шахта 1-ЗНовогродівська» ДП «Селидіввугілля», з 06.10.2020 року по 06.03.2022 року на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» неправомірними.

Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду навчання в «Интинском индустриальном техникуме» (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991, суд зазначає наступне.

Стаття 1 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць СНД в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 (далі - Угода від 13 березня 1992 року) закріплює принцип територіальності, згідно з яким пенсійне забезпечення громадян держав-учасників здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

При цьому, метою Угоди від 13 березня 1992 року є взаємне визнання і виконання державами-учасницями зобов`язань «відносно непрацездатних осіб, які набули право на пенсійне забезпечення на їхній території або на території інших республік за період їх входження в СРСР і реалізують це право на території держав-учасниць Угоди». Держави- учасниці цієї Угоди, визнавши відповідальність за пенсійне забезпечення своїх громадян, взяли на себе зобов`язання щодо захисту їхніх пенсійних прав.

Статтею 5 Угоди від 13 березня 1992 року, встановлено, що вона розповсюджує свою дію на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені чи будуть установлені законодавством держави-учасниць угод.

Згідно з частинами другою та третьою статті 6 цієї Угоди, для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасників угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР до набрання сили вказаної угоди. Обчислення пенсій провадиться із заробітку за періоди роботи, які зараховуються в трудовий стаж. У випадку, якщо в державах-учасниках Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу па момент призначення пенсії.

Тобто, цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії.

Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», визначались види трудової діяльності, що зараховуються до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію. У відповідності до цієї норми до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації (пункт «д» частини 1).

В період 1987-1991 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі - Положення №590).

Згідно з підпунктами «з» та «і» пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також: з) навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (у ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних, д.) та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації; і) навчання у вищих навчальних закладах, середніх спеціальних навчальних закладах (технікумах, педагогічних та медичних училищах тощо), партійних школах, радпартшколах, школах профруху, на робітфаках; перебування в аспірантурі, докторантурі та клінічній ординатурі.

При цьому, при призначенні пільгової пенсії тільки період, вказаний в підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Міністерство освіти і науки, молоді та спорту України у листі від 16.03.2011 №4.7-17/674 «Роз`яснення щодо прирівняння середньої спеціальної освіти, здобутої за часів існування Радянського Союзу в технікумах та училищах, до неповної вищої освіти» зазначило, щоЗаконом Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.74 №2778-УІІІтехнікуми (училища) віднесені до середніх спеціальних навчальних закладів, головним завданням яких була підготовка кваліфікованих фахівців із середньою спеціальною та загальною середньою освітою, які мають необхідні теоретичні знання і практичні навички за спеціальністю.

Згідно чинного на той час Закону Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 року №2778-УШ, технікуми належали до середніх спеціальних навчальних закладів (стаття 49 цього Закону), отримана в них освіта - до середньої спеціальної (стаття 51). Відповідно до статті 54 цього закону особам, які закінчили середні спеціальні навчальні присвоювалася кваліфікація відповідно до здобутої спеціальності.

Згідно з Постановою Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону Української РСР «Про освіту» від 04.06.1991 року №1144-ХІІ з 26 червня 1991 року Закон Української РСР «Про народну освіту» від 28.06.1974 року №2778-УІІІ втратив чинність.

Аналіз наведених норм права з урахуванням ретроспективного правового регулювання відносин в галузі пенсійного забезпечення та системного і логічного з`ясування змісту цих норм дає підстави вважати, що період навчання в такому закладі освіти, як технікум, який у певному часовому вимірі відносився до середніх спеціальних закладів, зараховується до страхового стажу.

Отже, відповідач неправомірно не зарахував до страхового стажу позивача період навчання в «Интинськом индустриальном техникуме» (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, а тому стягненню підлягає судовий збір у розмірі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 30.11.2023 № 06 про відмову ОСОБА_3 в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового та страхового стажу роботи за Списком №1 періоду роботи з 01.05.2010 по 31.12.2010 на ВП «Шахта 1-3 Новогродівська» ДП «Селидіввугілля», з 06.10.2020 по 06.03.2022 на ВП «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», до страхового стажу періоду навчання в «Интинском индустриальном техникуме» (мова оригіналу) з 01.09.1988 по 06.05.1991.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш