Справа № 440/16867/23
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/16867/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/16867/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

13.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України (надалі - в/ч НОМЕР_1 ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористану додаткову відпустку та одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я;

- зобов`язати в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 кошти у сумі 99 825,24 грн, у тому числі грошову допомогу для оздоровлення у розмірі 62429,4 грн, компенсацію за невикористану додаткову відпустку у розмірі 6181,14 грн, одноразову грошову допомогу при звільненні за станом здоров`я у розмірі 31214,70 грн.

В якості підстави для звернення до суду заявник вказує на обставини порушення своїх прав внаслідок невиплати йому усіх належних при звільненні з військової служби сум, чим порушено вимоги частини 1 статті 116 Кодексу законів про працю України.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 15.11.2023 позовну заяву було залишено без руху.

Після усунення позивачем недоліків, ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 24.11.2023 поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з цим позовом, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Цією ж ухвалою суд зобов`язав Галузевий державний архів Міністерства оборони України надати документальні відомості (копії наказів або витяги з них стосовно позивача) щодо прийняття позивача на військову службу та щодо нарахованих і виплачених позивачу у складі цієї частини сум грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористану додаткову відпустку та одноразової грошової допомоги при звільненні, а в/ч НОМЕР_1 - документальні відомості (за наявності) щодо нарахування та виплати позивачу спірних сум.

05.02.2024 до суду засобами електронного зв`язку, а 06.02.2024 поштою надійшов відзив на позов, в якому відповідач висловив свої заперечення проти задоволення позову, оскільки позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у позові обставин. Вказує, що ні позивач, ні його представник не зверталися до адресу в/ч НОМЕР_1 за безпосереднім вирішенням питання, а саме - щодо нарахування і виплати вказаних у позовній заяві грошових коштів. З приводу нездійснення нарахування і виплати грошової допомоги на оздоровлення за 2022 рік зазначає, що згідно з наявними матеріалами позивачу не надавалася щорічна основна відпустка за 2022 рік. Окрім того, за час проходження служби позивач не звертався з рапортом про нарахування та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення, а в наказі про звільнення ОСОБА_2 не оголошено про виплату такої грошової допомоги. З приводу невиплати грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2022 рік у кількості 3 днів зазначив, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду право на одержання додаткових видів відпустки відповідній категорії осіб, у тому числі й позивача припинено, що у свою чергу виключає можливість військовослужбовця одержати компенсацію за ці відпустки. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 хоча і приймав участь у бойових діях, однак статусу учасника бойових дій у 2022 році не набув, а тому права на зазначену компенсацію не має. Щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні зазначив, що позивачу згідно з наказом №331 від 28.11.2022 виплачена одноразова грошова допомога при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2014 №460 (а.с. 92-97, 103-113).

06.02.2024 до суду електронною поштою від представника позивача Момотюк Я.В. надійшло клопотання про залишення відзиву без розгляду як такого, що поданий з незавіреною належним чином копією довіреності. Також, на думку заявника, не подано документів, що підтверджували б право командира в/ч НОМЕР_1 видавати довіреність на представництво в суді та повноваження громадянина ОСОБА_3 .

За умовою частини десятої статті 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи (його представника) відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Всупереч наведеному клопотання, яке подане від представником позивача, не підписане в жоден із способів, передбачених процесуальним законом, а тому судовій оцінці не підлягає.

Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників у письмовому провадженні.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Згідно з Указом Президента України №69/2022 від 24.02.2022 "Про загальну мобілізацію" як військовозобов`язаний солдат запасу ОСОБА_1 , 1986 року народження, наказом Полтавського РТЦКСП від 24.02.2022 №37, 24.02.2022 був мобілізований до лав Збройних Сил України, як це видно з довідки Полтавського РТЦКСП від 21.03.2022 №5/43 (а.с. 15).

Відповідно до даних військового квитка, ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 24.02.2022 по 28.11.2022 у складі в/ч НОМЕР_2 , що не заперечується сторонами.

14.11.2022 госпітальна ВЛК психоневрологічного профілю НВМКЦ "ГВКГ" за розпорядженням тво командира в/ч НОМЕР_2 від 24.09.2022 №8/2032 провела огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого дійшла висновку про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку, як це видно зі свідоцтва про хворобу №1053-п (а.с. 7-8).

У зв`язку з цим наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призваного за мобілізацією, колишнього стрільця-снайпера 1 десантно-штурмового взводу 3 десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_2 відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" звільнено з військової служби за підпунктом "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), вважати таким, що справи дав, з 28.11.2022 виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення, а з обіду 28.11.2022 виключити з котлового забезпечення при в/ч НОМЕР_3 та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Цим же наказом зазначено:

- вислуга в Збройних Силах України становить: календарна 1 рік 7 місяців 25 днів;

- згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018, рішенням Міністра оборони України від 26.03.2018 №248/1479 та вимогами Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022 виплатити щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 315% посадового окладу за повний місяць за період з 01.11.2022 по 28.11.2022;

- згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, начальницького складу та деяких інших осіб", додатком 2 до пункту 7 Телеграми Департаменту фінансів №248/1479 від 23.03.2018 та вимогою Міністра оборони України №248/1210 від 04.03.2022, виплатити надбавку за особливість проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за період з 01.11.2022 по 28.11.2022;

- на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового i начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" зі змінами від 07.03.2022 №217, вимоги Міністра оборони України №218/1196 від 02.03.2022 та №248/1217 від 07.03.2022, Порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районі проведення зазначених заходів виплатити додаткову винагороду на період дії воєнного стану 01.11.2022 по 28.11.2022 із розрахунку 30 000,00 грн в місяць пропорційно дням безпосередньої участі в таких заходах;

- утримати вартість втраченого речового майна у сумі 3198,10 грн згідно з відомістю №211 від 28.10.2022;

- відповідно пункту 1 Порядку та умови виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за вісім місяців служби;

- відповідно до абзацу 2 пункту 3 глави ХХХІ наказу Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 виплатити компенсацію за 20 діб невикористаної щорічної основної відпустки за 2022 рік;

- додаткова відпустка, передбачена статтею 162 Закону України "Про відпустки" та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", за 2022 рік не надавалась, компенсація не виплачувалась;

- грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік не виплачувалась. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2022 рік не виплачена;

- у 2022 році норму стрибків з парашутом не виконав, права на пільгу не має;

- постійним або службовим житлом не забезпечувався.

ОСОБА_2 вважає, що має право на отримання грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористану додаткову відпустку та одноразової грошової допомоги при звільненні за станом здоров`я, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" (надалі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

За змістом статті 17 Конституції України, держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначає Закон України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-ХІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За приписами статті 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 9 Закону №2011-ХІІ передбачено, що Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Частиною 2 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону №2011-XII, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Надаючи перш за все оцінку вимогам позивача щодо зобов`язання нарахувати і виплатити грошову допомогу для оздоровлення у розмірі 62429,40 грн, суд встановив наступне.

Як видно з наказу в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині) про звільнення ОСОБА_2 , останньому грошова допомога на оздоровлення за 2022 рік не виплачувалася.

Відповідач зазначає, що позивачу не надавалася щорічна основна відпустка за 2022 рік, а ОСОБА_2 не звертався до в/ч НОМЕР_2 (попередник в/ч НОМЕР_1 ) із відповідним рапортом про нарахування та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення. У свою чергу наказ в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині), яким не передбачено виплату грошової допомоги на оздоровлення, позивач не оскаржує. Тож неправомірних дій з боку в/ч НОМЕР_2 у цій частині допущено не було.

У зв`язку з цим суд зазначає, що механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначені Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (надалі - Порядок №260 в редакції, чинній на час звільнення позивача з військової служби).

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу ХХIIІ Порядку №260, військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які набули (набувають) право на отримання щорічної основної (канікулярної) відпустки, один раз на рік виплачується грошова допомога для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Грошова допомога для оздоровлення надається військовослужбовцям у разі вибуття їх у щорічну основну відпустку повної тривалості, або у другу частину щорічної основної відпустки (у тому числі в дозволених випадках за невикористану відпустку за минулі роки), або без вибуття у відпустку (за їх рапортом протягом поточного року) на підставі наказу командира військової частини, а командиру (начальнику) - на підставі наказу вищого командира (начальника) із зазначенням у ньому суми грошової допомоги.

Наказом Міністерства оборони №180 від 01.06.2020 пункт 2 розділу XXIII Порядку №260 доповнено новим абзацом, згідно з яким військовослужбовцям, звільненим з військової служби, які мали право на грошову допомогу для оздоровлення та не отримали її протягом року, виплата цієї допомоги здійснюється на підставі наказу командира військової частини про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини, в якому оголошується про її виплату.

Як свідчать встановлені судом обставини цієї справи, позивача звільнено з військової служби, але грошову допомогу для оздоровлення не виплачено, факт про що зафіксовано у самому наказі про звільнення.

Згідно з пунктом 6 розділу ХХIIІ Порядку №260, розмір грошової допомоги для оздоровлення визначається виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.

За таких обставин суд визнає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача щодо виплати йому грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік за фактом звільнення з військової служби у розмірі, визначеному пунктом 6 розділу ХХIIІ Порядку №260.

Як повідомив начальник штабу - заступник командира в/ч НОМЕР_1 , відповідно до наказу командувача Десантно-штурмових військ Збройних Сил України "Про проведення додаткових заходів у Десантно-штурмових військах Збройних Сил України в 2022 році" №39дск від 03.09.2022 військова частина НОМЕР_1 є правонаступником військової частини НОМЕР_2 (а.с. 54), зі складу якої й звільнено позивача.

Враховуючи викладене, суд зобов`язує в/ч НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік на підставі та у розмірах, передбачених пунктами 2, 6 розділу ХХIIІ Порядку №260.

При цьому суд не знаходить ознак протиправної бездіяльності щодо не нарахування та невиплати грошової допомоги для оздоровлення за 2022 рік з боку в/ч НОМЕР_1 , до якої заявлено позов, оскільки звільнення позивача відбувалося зі складу в/ч НОМЕР_2 , командир якої видавав відповідний наказ, а з вимогами про виплату такої допомоги безпосередньо до в/ч НОМЕР_1 позивач ніколи не звертався.

З приводу конкретного розміру грошової допомоги на оздоровлення, яку позивач визначив у сумі 62429,40 грн, суд зазначає, що така вимога не підлягає задоволенню, оскільки повноваження з визначення остаточної суми такої допомоги відноситься до виключної компетенції відповідача, з огляду на що спору щодо розміру такої допомоги на даний момент не існує.

Тож у задоволенні вимог щодо визнання протиправною бездіяльності в/ч НОМЕР_1 та виплати такої допомоги саме у розмірі 62429,40 грн суд відмовляє з підстав необґрунтованості.

Вирішуючи позов у частині вимог щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача з приводу не нарахування та невиплати компенсації за невикористану додаткову відпустку та зобов`язання нарахувати й виплатити таку компенсацію у розмірі 6181,14 грн, суд виходить з такого.

Позивач наголошує на тому, що наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині) не надавалася компенсація за невикористану додаткову відпустку, а тому відповідно до пункту 3 розділу ХХХІ Порядку №260 він має право на отримання такої компенсації за 3 дні додаткової відпустки.

Разом з тим позивач не уточнює обставини за яких він набув право на отримання додаткової відпустки.

Заперечуючи право позивача на отримання компенсації за невикористану додаткову відпустку, відповідач вказує на те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації до припинення відповідного періоду право на одержання додаткових видів відпустки відповідній категорії осіб, у тому числі й позивачу, припинено, що у свою чергу виключає можливість військовослужбовця одержати і компенсацію за ці відпустки. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 хоча і приймав участь у бойових діях, статусу учасника бойових дій у 2022 році не набув, а тому права на зазначену компенсацію не має.

Як свідчить зміст наказу в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині), додаткова відпустка, передбачена статтею 162 Закону України "Про відпустки" та пунктом 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" за 2022 рік ОСОБА_1 не надавалася, компенсація не виплачувалася, як про це й стверджує позивач

Згідно зі статтею 162 Закону України "Про відпустки" (в редакції, чинній на момент звільнення позивача з військової служби), учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка із збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

За приписами пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасникам бойових дій надаються такі пільги: використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Тобто право на отримання спірної компенсації мають, крім іншого, особи зі статусом учасника бойових дій, факт набуття якого підтверджується відповідним посвідченням.

Всупереч наведеному позивач не надав суду доказів на підтвердження факту набуття ним на момент звільнення з військової служби статусу учасника бойових дій. Наявне в матеріалах справи посвідчення серії НОМЕР_4 , видане Управлінням соціального захисту населення Полтавської ОДА 26.09.2023, свідчить про надання ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи лише з 26.09.2023, як про це слушно зауважив відповідач.

Відтак, за відсутності у позивача доказів як наявності у 2022 році статусу учасника бойових дій, так і доказів отримання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни на момент звільнення, відсутні й підстави для виплати ОСОБА_1 компенсації за невикористану додаткову відпустку, у зв`язку з чим у задоволенні відповідної вимоги суд відмовляє.

З приводу доводів позивача щодо невиплати йому одноразової грошової допомоги при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, суд з`ясував наступне.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання одноразової грошової допомоги, посилається на положення пункту 1 Розділу ХХХІІ Порядку № 260.

У свою чергу відповідач наголошує на тому, що, як видно з наказу про звільнення позивача від 28.11.2022 №331, ОСОБА_2 виплачена одноразова грошова допомога при звільненні відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460.

Суд зі свого боку звертає увагу на приписи ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", пунктом 1 частини 2 якої передбачено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби - які звільняються з військової служби за станом здоров`я.

Абзацом 7 пункту 2 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, виплата одноразової грошової допомоги, передбаченої цим пунктом, здійснюється за період такої служби з дня їхнього призову на військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання такої грошової допомоги. Зазначена допомога виплачується на день звільнення таких військовослужбовців. Умови та порядок виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, які звільняються з військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460 (надалі - Порядок №460), військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (далі - військовослужбовці) та звільняються із служби, виплачується одноразова грошова допомога (далі - допомога) в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 2 Порядку №460, військовослужбовцям виплата допомоги здійснюється за період військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період або військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період із дня їх призову на відповідну військову службу без урахування періоду попередньої військової служби, на якій вони перебували, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні з військової служби не набули права на отримання грошової допомоги, передбаченої пунктом 2 статті 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Пунктами 3-4 Порядку №460 встановлено, що розмір допомоги обчислюється з урахуванням пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей. Допомога виплачується з розрахунку місячного грошового забезпечення (без урахування винагород), на яке має право військовослужбовець на день звільнення.

Відповідно до пункту 5 Порядку №460, виплата військовослужбовцям допомоги у разі звільнення з військової служби здійснюється Міноборони, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами за рахунок коштів державного бюджету, передбачених на їх утримання.

Як свідчить зміст наказу командира в/ч НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.11.2022 №331, солдата ОСОБА_1 відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", звільнено з військової служби за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку), що підтверджується свідоцтвом про хворобу №1053-п від 14.11.2022.

Оскільки, позивач був звільнений з військової служби за підпунктом "б" (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», то відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.09.2014 №460, йому виплачується одноразова грошова допомога у розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення.

Тобто, за період проходження військової служби з 24.02.2022 по 28.11.2022 позивачу має бути виплачена одноразова грошова допомогу у розмірі, визначеному пунктом 1 Порядку №460.

Як свідчить зміст абзацу 7 наказу командира в/ч НОМЕР_2 від 28.11.2022 №331 (по стройовій частині), ОСОБА_2 відповідно пункту 1 Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби виплачено одноразову грошову допомогу розмірі 4 відсотків місячного грошового забезпечення за вісім місяців служби.

Враховуючи встановлений судом факт надання відповідачем одноразової грошової допомоги при звільненні позивача у розмірі 4% місячного грошового забезпечення за вісім місяців служби, як призваному на військову службу у зв`язку з мобілізацією, суд не знаходить законних підстав для нарахування та виплати ОСОБА_2 ще й одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні відповідної вимоги за безпідставністю.

Відтак позов у цілому слід задовольнити частково.

Позивач звільнений від сплати судового збору в силу закону як особа з інвалідністю 2 групи, інших судових витрат не поніс, а тому підстави для їх розподілу відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу для оздоровлення за 2022 рік на підставі та у розмірах, передбачених пунктами 2, 6 розділу ХХIIІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197.

В решті вимог - позов залишити без задоволення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ; вул. Дмитра Мазура, 18, м. Краматорськ, Донецька область, 84302).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду впродовж тридцяти днів з моменту його підписання.

Суддя Є.Б. Супрун