Справа № 279/5445/23
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2024-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/23/24
Справа № 279/5445/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2024 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі головуючого судді Волкової Н.Я., з секретарем Волкович Н.В., розглянувши термінову адміністративну справу №279/5445/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про поновлення строку звернення до суду, та скасування постанови ДМС про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом про скасування винесеної відповідачем 23.02.2022 року постанови про накладення на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень, за те, що 23.02.2022 року Сумською митницею складено протокол про порушення митних правил №0102/80500/22 стосовно нього за фактом передачі транспортного засобу- легкового автомобіля "Фольксваген", модель "Гольф", номер кузова VIN НОМЕР_1 , календарний рік виготовлення 2001, тип двигуна дизель, робочий об`єм двигуна 1896 см.3 тип кузова хечбек, призначений для використання на дорогах загального користування. Одержувачем за ЕМД №UA5090/2021/001145 є ОСОБА_2 . Згідно даних САІС Держмитслужби та АСМО "Інспектор", автомобіль марки "VW GOLF" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 був ввезений на митну територію України через відділ митного оформлення Виступовичі митного посту Південний, пункт пропуску Виступовичі-Нова Рудня Житомирської митниці ДФС 14.06.2017 року громадянином ОСОБА_1 у митному режимі "ТРАНЗИТ" з метою особистого користування. Автомобіль згідно свідоцтва про реєстрацію належить

ОСОБА_3 під час митного оформлення ЕМД типу ІМ 40 АА №UA5090/2021/001145 надав фактуру купівлі-продажу від 06.07.2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 . За наведених обставин відповідач дійшов висновку, що автомобіль "Фольксваген", модель Гольф, р.н. номер кузова VIN НОМЕР_1 , передав без дозволу митного органу автомобіль, поміщений у митний режим "транзит", в користування особі, яка безпосередньо не ввозила такий т/з на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту.

З постановою він не згоден, оскільки відповідно до інформації бази даних АСМО "Інспектор", встановлено, що транспортний засіб марки "Фольксваген", модель Гольф, р.н. номер кузова VIN НОМЕР_1 з митної території України в строк, встановлений ч.1 ст.95 МК України, не вивозився та у інший митний режим не поміщувався, відповідачем взагалі не встановлено коли, кому та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу, встановлення якої має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення до відповідальності за ч.4 ст.469 Митного кодексу України, адже вказана норма права була введена в дію вже після ввезення відповідного транспортного засобу на митну територію України, порушення митних правил, передбачене ч.4 ст.469 Митного кодексу України не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі, водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії.

Просив постанову від 23.02.2022 року №0102/80500/22 скасувати, провадження у справі закрити та стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

ОСОБА_1 просив розглянути справу без його участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, подавши відповідну письмову заяву.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав та пояснив, що згідно з інформацією єдиної автоматизованої системи Держмитслужби та автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" автомобіль марки "VW GOLF" з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_1 , був ввезений на митну територію України через пункт пропуску "Виступовичі-Нова Рудня" Житомирської митниці ДФС 14.07.2017 ОСОБА_1 у митному режимі "Транзит" з метою особистого користування. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 цей автомобіль належав ОСОБА_5 . 01.09.2021 до митного поста "Ромни" Сумської митниці була подана митна декларація ІМ40АА UA805090/2021/001145, в якій одержувачем автомобіля зазначено громадянина ОСОБА_2 . Таким чином, на момент подачі вказаної вище декларації позивач, як особа, що ввезла автомобіль на митну територію України в режимі транзит, передав його іншій особі. Станом на 01.09.2021 ч.4 ст.469 Митного кодексу України вже була чинною. Крім того, порушення митних правил, передбачене ч.4 ст.469 МК України є триваючим правопорушенням. В даному випадку позивач здійснив передачу автомобіля іншій особі, ця протиправна дія триває до припинення протиправної поведінки, а саме до повернення позивачеві, в цей момент правопорушення перестає бути триваючим, разом з тим, автомобіль не було повернуто позивачеві. Більш того, відповідно до зазначеної вище митної декларації автомобіль отримав ОСОБА_2 . На підставі вищевикладеного, просив відповити у задоволенні позовних вимог, залишити постанову Сумської митниці Державної митної служби України від 23.02.2022 у справі про порушення митних правил №102/80500/22 без змін.

Судом встановлено, що позивачем оскаржено правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності. Розгляд такої справи проведено згідно положень ст.286 КАС України.

Відповідно до ст.77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. Згідно частини 5 вказаної норми закону, суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулось порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.24 МКУ Будь-яка особа має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність митних органів до митного органу вищого рівня або до суду, якщо вважає, що такими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси, створено перешкоди для їх реалізації або на неї незаконно покладено будь-які обов`язки(ст.29 ч.1 МКУ).

Поняття транзиту визначено ст.90 ч.1 МКУ. Згідно ст.95 ч.1 п.1 МКУ для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ст.102 МКУ).

Відповідно до ст.458 МКУ порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.486 Митного кодексу України (далі - МК України) завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 486 МК України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил згідно зі ст. 489 МК України зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.6 ст.530 МК України перевірка законності та обґрунтованості постанови у справі про порушення митних правил судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

В той же час, за змістом статті 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Положеннями ч.4 ст.469 Митного кодексу України передбачено, що передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, суть виявленого митним органом порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , здійснивши ввезення транспортного засобу на митну територію України для особистого користування, передав його іншій особі.

Водночас за обставинами справи відповідачем взагалі не встановлено, коли та за яких обставин відбулася передача транспортного засобу позивачем.

Встановлення такої обставини має істотне значення для вирішення питання щодо наявності підстав для притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, адже вказана норма права введена в дію вже після ввезення ОСОБА_1 відповідного транспортного засобу на митну територію України.

Так, п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» до ст. 469 Митного кодексу України внесено зміни, а саме: назву статті викладено в такій редакції: «Стаття 469. Неправомірні операції з товарами, митне оформлення яких не закінчено, або з товарами, що перебувають на тимчасовому зберіганні під митним контролем, або з транспортними засобами особистого користування, тимчасово ввезеними на митну територію України чи поміщеними у митний режим транзиту» та доповнено новою частиною четвертою такого змісту: «Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян».

Згідно з п.1 розділу IІ вказаного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу I та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Тобто п. 7 розділу I Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» набрав чинності 22.08.2019, в той час як транспортний засіб "Фольксваген", модель Гольф, р.н. номер кузова VIN НОМЕР_1 , позивачем ввезено на митну територію України 14.06.2017.

Порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, не є триваючим порушенням, адже є вчиненим у момент передачі транспортного засобу іншій особі.

Водночас особа не може бути притягнута до відповідальності за вчинення дій, які на той момент не становили складу адміністративного правопорушення внаслідок відсутності норми права, яка встановлювала міру відповідальності за відповідні дії.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 у справі № 560/751/17 зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доказування правомірності постанови про порушення митних правил № 0102/80500/22 від 23.02.2022, у тому числі в частині застосування ч.4 ст.469 Митного кодексу України з урахуванням обмежень, встановлених ст.58 Конституції України.

Проте відповідач такого обов`язку не виконав, адже в оскаржуваній постанові не визначено момент вчинення порушення митних правил, а також не навів обставин, за яких відбулося порушення вимог ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України ОСОБА_1 ..

З огляду на викладене, постанова про порушення митних правил №0102/80500/22 від 23.02.2022 є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до вимог ст.139 КАС України підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.243-246,286 КАС України, ст.24,90,95,458,469,530-531 Митного кодексу України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову про порушення митних правил №0102/80500/22 від 23.02.2022 року відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.469 МК України скасувати, провадження в справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці Державної митної служби України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Відповідач: Сумська митниця Державної митної служби України, місце знаходження: 40020, м. Суми, вул. Вєтрова Юрія, 24, .

Суддя Волкова Н.Я.