Справа № 300/8282/23
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" березня 2024 р. справа № 300/8282/23
ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач 1, Головне управління ПФУ в області, орган пенсійного фонду, орган пенсійного забезпечення, Управління), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (надалі по тексту також - відповідач 2), в якому просить:
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 наступні періоди: з 01.09.1983 по 17.07.1986 навчання в Калуському СПТУ; з 29.07.1986 по 10.10.1986 роботу на посаді електрозварника ручної зварки формувально-арматурного цеху Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд"; з 15.12.1986 по 30.11.1988 військову службу в Радянській Армії; з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003 роботу на посаді електрогазозварника в УМБМР "Будмеханізація", Фірмі "Аверс", ДП "Фірма "Аверс" ВАТ "Оріана"; з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019 на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг";
- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та положень пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове держане соціальне страхування", пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Позивач зазначає, що період навчання в Калуському СПТУ, військової служби в Радянській армії і усі спірні періоди роботи, підтверджені відповідними записами у трудовий книжці та іншими документами, які останній надавав відповідачу. Також ОСОБА_1 наполягає на тому, що спірні періоди роботи підлягають зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком №2, так як працівник не несе відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації робочих місця, а обов`язок такий покладений на керівника підприємства. Як наслідок непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для не зарахування відповідного періоду до страхового стажу і відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
ОСОБА_1 стверджує, що посади, які він займав у спірний період роботи, передбачені відповідним Списком №2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР "Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах" від 22.08.1956 за №1173, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 06.12.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у відповідності до пункту 3 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також КАС України). Одночасно судом витребувано у сторін докази необхідні для розгляду даної адміністративної справи (том 1 а.с.70-71).
Відповідач 2 скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 15.12.2023 (том 1 а.с.75-83). Відповідач 2 не погоджується з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, вказує на їх безпідставність, необґрунтованість та вважає їх такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступні обставини. Зокрема зазначено, що коли йде мова про підтвердження роботи в особливо шкідливих і важких умовах праці за Списками №1 та Списками №2, довідки зазвичай є обов`язковими, оскільки в трудових книжках не зазначається, у яких умовах працювали особи і чи були вони зайняті певними роботами або на певних виробництвах, протягом повного робочого дня. Управління зазначає, що у довідці мають бути вказані такі дані: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування (або номер) Списків, які передбачають такі роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана довідка.
Крім того, за аргументами відповідача 2, необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу позивача, період навчання в Калуському СПТУ з 01.09.1983 по 17.09.1986 на підставі статті 86 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" є обов`язок протягом трьох місяців після закінчення навчання працевлаштуватися на роботу, що дає право на призначення пільгової пенсії та підтвердити це необхідними довідками підприємства. Відповідач зазначає, що Калуським комбінатом виробничих підприємств трест "Хімметалургбуд" не підтверджено пільговий період роботи з 29.07.1986 (відсутня довідка згідно додатку №5 до Порядку №637). На думку, Управління, аналогічна ситуація і з можливістю зарахування до пільгового стажу період проходження служби в Радянській армії відповідно до статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
З огляду на викладене, відповідач 2, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
18.12.2023 на адресу суду надійшла заява позивача від 15.12.2023 про зміну предмету адміністративного позову (том 1 а.с.85-86). В зазначеній заяві ОСОБА_1 просить змінити позовну заяву, щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.09.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду та положень пункту 1 частини 1 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на вимогу зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківські області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.07.2023.
Вирішуючи питання можливості прийняття коментованої заяви для розгляду по суті, суд керується наступними нормами процесуального закону.
В силу правового регулювання, визначеного частиною 1 статті 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Частиною 3 статті 262 КАС України визначено, що підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Так, як провадження у справі відкрито 06.12.2023, а заява позивачем подана 18.12.2023, то ОСОБА_1 дотримався строків подання відповідних заяв про зміну предмету позову.
Разом з тим, у відповідності до частини 8 статті 47 КАС України у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву.
В розгляді справи відповідачі не заперечили про отримання заяви позивача від 15.12.2023.
На виконання ухвали суду від 06.12.2023, відповідачем 2 направлено засобами поштового зв`язку витребувані докази, які надійшли на адресу суду 19.12.2023 (том 1 а.с.87-195).
Позивач скористався правом подати відповідь на відзив Головного управління ПФУ в Одеській області, яка зареєстрована в суді 21.12.2023 (том 1 а.с.197-202). ОСОБА_1 вказує, що аргументи викладені відповідачем 2 у відзиві на позов є необґрунтованим та незаконним. На думку позивача, відповідач кожного разу знаходить нові причини для відмови у призначенні пільгової пенсії, що свідчить про порушення органом пенсійного забезпечення законного права на отримання пенсійних виплат вчасно. Таким чином, ОСОБА_1 вважає, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зміну предмету адміністративного позову від 15.12.2023 є обґрунтованими та законними.
ОСОБА_1 19.01.2024 подав до суду відповідь на відзив Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, в якій зазначає, що згідно пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише у разі коли відсутні необхідні відомості у трудовій крижці (том 2 а.с.70-74).
Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), вивчивши зміст позовної заяви, відзивів на позов, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення проти них, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 в період з 01.09.1983 по 17.07.1986 навчалася у Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша Івано-Франківської області за професією електрозварник ручного зварювання, що підтверджується копією диплому НОМЕР_2 від 17.07.1986 (том 1 а.с.14) і записом №1 у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 від 20.11.1986 (том 1 а.с.21).
Позивач з 29.07.1986 працював електрозварником ручного зварювання в формовочно-арматурному цеху на Калуському комбінаті виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд" та звільнений з цієї посади 10.10.1986 у зв`язку з призовом на строкову військову службу до Радянської армії, про що свідчать записи №№2, 3 трудової книжки (том 1 а.с.21).
У період з 15.12.1986 по 30.11.1988 проходив строкову військову службу у Радянській армії, що підтверджується записом №4 трудової книжки (том 1 а.с.21) та копією військового квитка НОМЕР_3 від 12.12.1986 (том 1 а.с.15).
Відповідно до записів №№5, 6 трудової книжки, у період з 03.03.1989 по 03.05.1989 працював водієм третього класу Калуської автобази (том 1 а.с.22).
ОСОБА_1 з 23.05.1989 працював слюсарем-водієм 4 розряду Рожнятівського районного шляхового ремонтно-будівельного управління, згідно запису трудової книжки №7, та звільнений з роботи 06.08.1990, запис №8 трудової книжки) (том 1 а.с.22).
З 20.03.1991 позивач зарахований на роботу до управління механізації будівельно-монтажних робіт "Будмеханізація" електрозварником ремонтної дільниці по третьому розряду на Калуському виробничому об`єднанні "Хлорвініл", запис №9 трудової книжки (том 1 а.с.22).
Як свідчить запис №10 трудової книжки з 01.07.1991 ОСОБА_1 зарахований електрогазозварником четвертого розряду цієї ж дільниці (том 1 а.с.23).
Калуське виробниче об`єднання "Хлорвініл" 22.10.1991 реорганізоване в концерн "Хлорвініл", свідченням чого є запис №11 трудової книжки (том 1 а.с.23-24) та довідка АТ "ОРІАНА" від 30.05.2023 за №725 (том 1 а.с.52).
Державний концерн "Хлорвініл" 31.08.1994 перейменовано у Державний концерн "Оріана", про що в трудову книжку внесено запис №12 (том 1 а.с.24) та підтверджується довідкою АТ "ОРІАНА" від 30.05.2023 за №725 (том 1 а.с.52).
З 06.12.1994 позивач переведений в управління механізації будівельно-монтажних робіт "Будмеханізація" електрогазозварником п`ятого розряду дільниці головного механіка, запис №13 трудової книжки (том 1 а.с.24).
Згідно відбитку штампу у трудовій книжці позивача під № НОМЕР_4 (том 1 а.с.24), Державний концерн "Оріана" перетворено у Відкрите акціонерне товариство "Оріана" на підставі наказу Фонду Державного майна України від 29.12.1995 за №65-АТ.
01.11.1996 ОСОБА_1 переведений в управління "Будмеханізації" будівельної фірми "Аверс" електрогазозварнимок ремонтної дільниці по п`ятому розряду (запис №15 трудової книжки) (том 1 а.с.24).
Із запису №16 від 01.09.1999 трудової книжки слідує, що на базі фірми "Аверс", яка діяла на правах структурної одиниці ВАТ "Оріана", створено дочірнє підприємство "Фірма "Аверс" ВАТ "Оріана" (том 1 а.с.24).
Позивач звільнений з роботи 30.09.2003 у зв`язку з ліквідацією підприємства, на підтвердження чого вчинений запис №17 трудової книжки (том 1 а.с.24-25).
В подальшому, 13.08.2007 позивач прийнятий на роботу електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду на монтажну дільницю №4 ДП "ЛК-Укрнафтогазбуд" ЗАТ "Глобалбуд-Інжинірінг", та звільнений за власним бажанням 30.10.2007 (записи №№20, 21 трудової книжки) (том 1 а.с.25-26).
Згідно запису №22 трудової книжки з 11.09.2008 прийнятий електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду на монтажну ділянку №4 ДП "ЛК-Укрнафтогазбуд" ЗАТ "Глобалбуд-Інжинірінг" (том 1 а.с.26).
ДП "ЛК-Укрнафтогазбуд" ЗАТ "Глобалбуд-Інжинірінг" згідно рішення єдиного учасника перейменовано в ДП "ГТС-Укрнафтогазбуд" ВАТ "Глобалбуд-Інжинірінг", про що свідчить відбиток штампу у трудовій книжці позивача за №23 від 30.03.2011 (том 1 а.с.26).
Відповідно до наказу ДчП "ГСІ-Укрнафтогазбуд" ВАТ "Глобалбуд-Інжинірінг" №86 від 20.12.2012 (том 1 а.с.66-67) за результатами атестації робочих місць професія "електрозварник ручного зварювання" дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно Списку №2, про що зроблено запис №24 до трудової книжки позивача (том 1 а.с.26).
З 01.08.2015 ОСОБА_1 переведений електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду на монтажну дільницю №6 коментованого товариства та звільнений з роботи за власним бажання 28.08.2015, що підтверджується записами №№25, 26 трудової книжки позивача (том 1 а.с.26).
У період з 01.09.2016 по 18.10.2016 позивач працював електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду на монтажну дільницю №6 ДП "ГСІ-Укранафтогазбуд" (записи №27, 28 трудової книжки) (том 1 а.с.27).
Згідно записів №№29, 30 трудової крижки ОСОБА_1 у період з 14.03.2017 по 30.06.2017 працював електрозварником на ТОВ "Нефтехімспецмонтаж" (том 1 а.с.27).
З 17.09.2017 по 31.01.2019 працював електрозварником ручного зварювання п`ятого розряду на монтажній дільниці №4 ДП "ГСІ-Укранафтогазбуд", на підтвердження чого в трудову книжку позивача внесені записи №№31, 32 (том 1 а.с.27).
В подальшому (записи №№33, 34 трудової книжки), у період з 01.02.2019 по 26.04.2023 позивач працював електрозварником ручного зварювання на монтажній дільниці №4 ТОВ "Нафтехімспецмонтаж" (том 1 а.с.27).
ОСОБА_1 14.07.2023 звернуся до відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м. Калуш) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2 (том 1 а.с.151-154).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №33 від 21.07.2023, прийнятого за наслідками розгляду згаданої заяви позивача, відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з підстав відсутності у позивача необхідного пільгового стажу 12 років і 6 місяців роботи, визначеного положеннями пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Також, у зазначеному рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 31 рік 11 місяців 01 день, а пільговий стаж 12 років 02 місяці 13 днів. До пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховано період з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003 (том 1 а.с.29).

18.08.2023 позивач повторно звернувся до відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м. Калуш) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №2 (том 1 а.с.159-162).

Однак, рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №33 від 25.08.2023 позивачу відмовлено у призначенні пенсі за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відмова мотивована відсутністю необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу не зараховано період роботи згідно довідок про пільговий характер роботи ДП "ГСІ-Укрнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжинірінг", оскільки довідки не відповідають додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, а саме відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, відомості про перебування у відпустці без збереження заробітної плати, реквізити організації, а саме кутовий штамп підприємства (том 1 а.с.32-33).

Позивач, усунувши недоліки зазначені у рішенні №33 від 25.08.2023, повторно звернувся до органу пенсійного забезпечення із заявою від 26.09.2023 (том 1 а.с.155-158).

Проте, рішення Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області №33 від 04.10.2023 ОСОБА_1 вкотре відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Свою відмову Управління мотивує відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу, страховий стаж останнього складає 31 рік 11 місяців 28 днів, а пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 12 років 02 місяці 13 днів. Орган пенсійного забезпечення зазначає, що до пільгового страхового стажу не зараховується період роботи згідно довідки ДП "ГСІ-Укранафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжинірінг" №6 від 04.09.2023, оскільки підрозділ 33 розділу ХХХІІІ Списку №2 не передбачений постановою КМУ від 24.06.2016 за №461. Крім того, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1986 позивач працював електрозварником на монтажній ділянці №4 та на монтажній ділянці №6, проте у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та в наказі "Про затвердження результатів атестації робочих місць" №86 від 20.12.2012 не зазначено номерів дільниць, робота на яких дає право на пільг. Також, відповідач 2, вказує на те, що довідка №6 від 04.09.2023 потребує підтвердження первинними документами, у зв`язку з чим запит на проведення перевірки направлений листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 22.08.2023 за №0900-0210-9/40300. Право на пенсійну виплату виникає з 16.07.2024 (том 1 а.с.34).

Жоден з відповідачі, не надав суду результатів перевірки відомостей, внесених у довідку ДП "ГСІ-Укранафтгазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжинірінг" №6 від 04.09.2023.

Виходячи із змісту відзивів на позов відповідач 1 та відповідач 2, вказують та те, що необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу позивача, період навчання в Калуському СПТУ з 01.09.1983 по 17.09.1986 на підставі статті 86 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" є обов`язок протягом трьох місяців після закінчення навчання працевлаштуватися на роботу, що дає право на призначення пільгової пенсії та підтвердити це необхідними довідками підприємства. Відповідачі зазначають, що Калуським комбінатом виробничих підприємств трест "Хімметалургбуд" не підтверджено пільговий період роботи з 29.07.1986 (відсутня довідка згідно додатку №5 до Порядку №637). На думку, Управлінь, аналогічна ситуація і з можливістю зарахування до пільгового стажу період проходження служби в Радянській армії відповідно до статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

В даному випадку, при встановлені обставин у справі, суд звертає уваги, що оскаржуване рішення не містить такої мотивації його прийняття.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №33 від 04.10.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України), визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також - Закон №1058-IV).

Згідно вимог частини 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Приписами статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 за №1788-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №1788-ХІІ)встановлено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту також - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з наведеної норми вказаного Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, застосовуються, в тому числі, у разі відсутності в трудовій книжці необхідних відомостей про роботу.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З 29.07.1993 діє Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 за №58 (надалі по тексту також - Інструкція №58).

Трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (пункт 1.1 Інструкції №58).

Як встановлено судом, у позивача є в наявності трудова книжка серії НОМЕР_1 від 20.11.1986, яка надана ОСОБА_1 відповідачам при зверненні із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах (том 1 а.с.21-27).

Вказана трудова книжка містить записи про навчання ОСОБА_1 з 01.09.1983 по 17.07.1986 у Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша Івано-Франківської області, про роботу в Калуському комбінаті виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд" з 29.07.1986 по 10.10.1986, про період проходження військової служби у Радянській Армії з 15.12.1986 по 20.11.1988, про роботу позивача у УМБМР "Будмеханізація", Фірмі "Аверс", ДП "Фірам" Аверс" ВАТ "Оріана" з 20.03.1991 по 30.11.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003, у ДП "ГСІ-УКРнафтгазбуд" з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019.

Записи №№1 і 4 про період навчання позивача з 01.09.1983 по 17.07.1986 і період проходження військової служби з 15.12.1986 по 20.11.1988, вчинені на підставі диплому НОМЕР_2 від 17.07.1986 і військового квитка НОМЕР_3 від 12.12.1986, копії яких містяться в матеріалах справи (том 1 а.с.14, 15-20).

Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки підприємства/установи та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.

Частиною 1 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

У відзивах на позов відповідач 1 та відповідач 2, вказують та те, що необхідною умовою для зарахування до пільгового стажу позивача, період навчання в Калуському СПТУ з 01.09.1983 по 17.09.1986 на підставі статті 86 Закону України "Про професійну (професійно-технічну) освіту" є обов`язок протягом трьох місяців після закінчення навчання працевлаштуватися на роботу, що дає право на призначення пільгової пенсії та підтвердити це необхідними довідками підприємства. Відповідачі зазначають, що Калуським комбінатом виробничих підприємств трест "Хімметалургбуд" не підтверджено пільговий період роботи з 29.07.1986 (відсутня довідка згідно додатку №5 до Порядку №637). На думку, Управління, аналогічна ситуація і з можливістю зарахування до пільгового стажу період проходження служби в Радянській армії відповідно до статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"

Попри це, вищеописані відповідачами мотивації відмови в не зарахуванні коментованих періодів не визначені відповідачем 2 в оскаржуваному рішенні.

В контексті аргументів відповідачів про відсутність підстав для врахування до пільгового стажу позивача по Списку №2 періодів: навчання з 01.09.1983 по 17.07.1986 у Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша Івано-Франківської області; роботи в Калуському комбінаті виробничих підприємств тресту "Хімметалргбуд" з 29.07.1986 по 10.10.1986, періоду проходження військової служби у Радянській Армії з 15.12.1986 по 20.11.1988, суд зважає на наступні мотиви.

Насамперед, слід відмітити, що 21.08.1992 вступив в дію Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442 (надалі по тексту також - Порядок №442).

Даним Порядком встановлено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за Списками №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджуваними Кабінетом Міністрів України, а також пенсії, які можуть встановлюватися підприємствами й організаціями за рахунок власних коштів працівникам інших виробництв, професій та посад залежно від умов праці, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (надалі по тексту також - Мінпраці України) від 01.09.1992 за №41 (надалі по тексту також - Методичні рекомендації).

Зміст зазначених нормативних актів свідчить, що основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно із пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць за приписами Порядку №442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці України разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 за №383 (надалі по тексту також - Порядок №383), регламентовано, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Необхідно зазначити, що за ввесь спірний період роботи ОСОБА_1 , чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР "Про затвердження" від 22.08.1956 за №1173 (надалі по тексту також - Постанова №1173), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 за №10 (надалі по тексту також - Постанова №10), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 за №162 (надалі по тексту також - Постанова №162), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36 (надалі по тексту також - Постанова №36), Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 за №461 (надалі по тексту також - Постанова №461)

В той же час у період роботи позивача електрозварником ручної зварки формувально-арматурного цеху Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд" за період з 29.07.1986 по 10.10.1986 чинними були Списки виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені Постановою №1173.

Відповідно до розділу XXXІІІ "Загальні професії" Постанови №1173 посада "електрозварник ручного зварювання" віднесена до Списку №2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах.

Розділом XXXIII "Загальні професії" Постанови №10, Розділом XXXIII "Загальні професії" Постанови №162, Розділом XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" Постанови №36 та Розділом XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" Постанови №461 посада "електрозварник ручного зварювання" віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Враховуючи вищезазначене професія електрозварник ручного зварювання присутня у всіх Списках №2.

Зважаючи на вказане правове регулювання спірних правовідносин, окремо слід мати на увазі, що в силу вимог пункту 3 Порядку №383 до 21.08.1992, а відтак і за період роботи ОСОБА_1 з 29.07.1986 по 10.10.1986, атестація робочих місць за умовами праці та врахування результатів її проведення для зараховування всього періоду роботи на відповідних посадах або за професіями до пільгового стажу, - не вимагалося. При цьому достатньо було лише віднесення займаної посади до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи.

Як уже зазначалось судом вище по тексту рішення, згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Видача уточнюючої довідки передбачена чинним законодавством України і має на меті забезпечення права особи на отримання пенсії, оскільки відомості, які в ній зазначаються, стосуються конкретної особи щодо періоду її роботи і умов праці, у зв`язку з чим при її видачі юридичні особи, установи, організації керуються виключно тими відомостями, які містяться в первинних документах. Тобто, уточнююча довідка є офіційним документом, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України №637, і роботодавець за правильність відомостей зазначених у ній несе відповідальність, у зв`язку з чим підприємство не може на власний розсуд відкликати або скасовувати видану довідку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.02.2019 (справа №362/7962/15).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).

У спірному випадку позивачем надано відповідачам трудову книжку, де містяться записи №№2 і 3 про період роботи ОСОБА_1 з 29.07.1986 по 10.10.1986 електрозварником ручного зварювання у формувально-арматурному цеху Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд".

Також, ОСОБА_1 надав відповідачу довідку Архівного відділу Калуської міської ради від 12.07.2023 за №01.7-01/757, згідно якої, в особовій картці (ф.П-2) звільненого працівника у 1986 році ОСОБА_1 надання відпусток без збереження заробітної плати за 1986 рік не зазначено (том 1 а.с.38), та довідку Архівного відділу Калуської міської ради від 12.07.2023 за №01.07-01/758, в якій вказано, що у документах архівного фонду Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд" відомостей щодо переведення працівників на роботу з неповним робочим днем не виявлено. Також відсутні документи про атестацію робочих місць за 1986 рік (том 1 а.с.39).

Записи у трудовій книжці позивача вчинений у відповідності з дійсним, на час внесення цих записів, законодавством, зокрема, постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 за №529 "Про трудові книжки робітників і службовців" (ЗП УРСР, 1973 р., №11, ст. 88) та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 за №162. Такі записи щодо періоду роботи не містять жодних виправлень, закреслень тощо.

Вказані нормативно-правові акти, на той час, не визначали необхідність внесення до трудової книжки запису про період роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і відповідно до найменування Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, як цього вимагає Інструкція №58, положення якої, в тому числі пункт 2.14 розділу 2, набрали чинності в 1993 році.

Як уже відзначено судом вище, посада позивача електрозварника входить до Списку №2, водночас проведення атестації робочих місць за умовами праці до 21.08.1992 нормами чинного законодавства не передбачено.

Відомості щодо такого періоду роботи позивача, зазначені у трудовій книжці, відповідачами під сумнів не ставляться та повністю зараховані до загального страхового стажу.

При цьому, аргументи відповідача про неможливість підтвердження пільгового характеру праці позивача за час роботи у Калуському комбінаті виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд"за період з 29.07.1986 по 10.10.1986 з огляду на ненадання довідки згідно додатку №5 до Порядку №637 є безпідставними, виходячи із наступного:

- по перше, у дослідженому випадку суд не виявив умову, існування якої вимагає витребування у позивача уточнюючої довідки підприємства або його правонаступника, так як, на переконання суду, у трудовій книжці за період з 29.07.1986 по 10.10.1986 наявні достатні відомості про найменування посади, виконання роботи на якій надає право на пенсію на пільгових умовах (пункт 20 Порядок №637);

- по друге, запис трудової книжки за такий період (з 29.07.1986 по 10.10.1986) не містить даних про не зайнятість позивача повний робочий день, що підтверджується і довідкою Архівного відділу Калуської міської ради від 12.07.2023 за №01.7-01/758, в тому числі відповідачі не надали суду докази, зміст яких міг би свідчити про існування обґрунтованого сумніву у підтвердження такої обставини;

- по третє, право особи на соціальний захист, за встановлених обставин, не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, необхідність якого не доведена відповідачами.

При цьому, збереження тих чи інших відомостей у документальній формі про обставини трудової діяльності, окрім трудової книжки, не може контролюватись пенсіонером, відповідно, на нього не повинна покладатись відповідальність за їх відсутність.

В контексті вказаного слід також враховувати приписи пункту 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), за змістом якого право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Право органів, які призначають пенсію, вимагати від фізичних осіб дооформлення прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі, не повинно нівелювати обов`язок пенсійного органу щодо установлення права особи на одержання пенсії на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів, як це визначено у абзаці 7 пункту 4.7 Порядку №22-1.

У спірних правовідносинах орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності поданих документів на підтвердження стажу позивача, що, на переконання суду, є порушенням вищезазначених норм.

За таких обставин пенсійний орган фактично переклав на позивача тягар доказування власного неперевіреного сумніву у достовірності документів, отриманих особою, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періодів роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, які вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.

В розгляді даної адміністративної справи Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області і Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не довели про наявність допустимих і належних доказів, які спростовують відомості вказані у трудовій книжці, в тому числі в частині перебування на посаді і виконання праці зі шкідливими умовами праці.

Відтак суд вказує про необхідність зарахування до пільгового стажу позивача період його роботи за професією електрозварника ручної зварки з 29.07.1986 по 10.10.1986 у Калуському комбінаті виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд".

Разом з тим, відповідно до записів трудової книжки і диплому, працевлаштуванню позивача (з 29.07.1986 по 10.10.1986) передувало навчання за професією електрозварника у Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша з 01.09.1983 по 17.07.1986 (том 1 а.с.14). А після спірного періоду роботи (з 29.07.1986 по 10.10.1986) ОСОБА_1 призваний на строкову військову служби у Радянську Армії де проходив її з 15.12.1986 по 30.11.1988, що підтверджується військовим квитком (том 1 а.с.15).

Відповідно до пункту "в", "д" частини 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби; навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Приписами пункту 109 Положення про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженого Радою Міністрів СРСР від 03.08.1972 за №590, передбачено, що крім роботи в якості робітника або службовця до загального стажу роботи зараховується також:

- згідно пункту "з" навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і так далі) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та з перекваліфікації;

- відповідно до пункту "к" служба в складі Збройних Сил СРСР і перебування в партизанських загонах; служба у військах і органах ВЧК, ОГПУ, НКВД, НКГБ, МГБ, Комітету державної безпеки при Раді Міністрів СРСР, Міністерства охорони громадського порядку СРСР, міністерств охорони громадського порядку союзних республік, Міністерства внутрішніх справ СРСР, міністерств внутрішніх справ союзних республік; служба в органах міліції. Перебування військовослужбовця в полоні зараховується до стажу роботи в установленому порядку.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), і пенсій у зв`язку з втратою годувальника членам їх сімей, а також пенсій по старості працівницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором яка звернулася за призначенням пенсії або до роботи, яка передувала даного періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду. Період, зазначений у підпункті "з", прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду

Статтею 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" за №2011-XII від 20.12.1991 визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно частини 1 статті 38 Закону України "Про професійно-технічну освіту" за №103/98-ВР від 10.02.1998, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Оскільки позивач через 12 днів після закінчення навчання у Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша працевлаштувався у Калуський комбінат виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд" електрозварником ручного зварювання та на момент призову на строкову військову службу працював за професією "електрозварник ручного зварювання", то суд вважає, що спірні періоди навчання і військової служби підлягають зарахуванню до пільгового стажу для призначення пенсії по Списку №2

Щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи на посаді електрогазозварника в УМБМР "Будмеханізаці", Фірмі "Аверс", ДП "Фірма" Аверс" ВАТ "Оріана"з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003, суд зазначає наступне.

У рішенні Головного управління пенсійного фонду України у Вінницькій області №33 від 21.07.2023 (том 1 а.с.29) зазначено що, до пільгового стажу за Списком №2 зараховано період з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003, у відзиві на позов відповідача 2 зазначено, що до пільгового стажу за Списком №2 зараховано періоди: з 20.03.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 12.10.1998, з 28.12.1998 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 22.12.2001, з 01.01.2003 по 17.09.2003 (том 1 зворот а.с.76).

Згідно Форми РС-право "Алгоритм розрахунку: ПЕНСІЯ ЗА ВІКОМ (ЗУ №1058)", складеної Головним управління пенсійного фонду України в одеській області при прийнятті оскаржуваного рішення від 04.10.2023, до пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 зараховано періоди роботи: з 20.03.1991 по з 20.03.1991 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 12.10.1998, з 28.12.1998 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2000, з 01.01.2001 по 22.12.2001, з 01.01.2003 по 17.09.2003 (том 1 а.с.35, 88, 89). Зі змісту вказаної форми зрозуміло, що до пільгового стажу роботи не зараховані спірні періоди з 23.12.2001 по 31.12.2001 (9 днів) та з 18.09.2003 по 30.09.2003 (13 днів).

Як свідчать інші матеріали справи ОСОБА_1 протягом спірного періоду роботи неодноразово перебував у відпустках без збереження заробітної плати.

Так, відповідно до довідки АТ "Оріана" за №725 від 30.05.2023, позивач працюючи електрогазозварником в УМБМР "Будмеханізація", в управлінні "Будмеханізація" фірми "Аверс" та за період з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003 перебував у відпустках без збереження заробітної плати, а саме (том 1 а.с.51): 14 днів за січень 2001 року, 1 день за лютий 2001 року, 5 днів за березень 2001 року, 5 днів за квітень 2001 року, 5 днів за травень 2001 року, 5 днів за червень 2001 року, 4 дні за грудень 2001 року (39 днів за 2001 рік); 21 день за січень 2003 року, 20 днів за лютий 2003 року, 2 дні за березень 2003 року (43 дні за 2003 рік).

Згідно статті 181 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також - КЗпП України, Кодекс) відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) надаються за заявою жінки або осіб, зазначених у частині сьомій статті 179 цього Кодексу, повністю або частково в межах установленого періоду та оформляються наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу.

Відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини третя та шоста статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю. Час відпусток, зазначених у цій статті, до стажу роботи, що дає право на щорічну відпустку, не зараховується.

Відповідно до статті 34 цього ж Кодексу простій - це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою або іншими обставинами.

У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації на весь час простою або на інше підприємство, в установу, організацію, але в тій самій місцевості на строк до одного місяця.

Згідно з листа Мінсоцполітики України від 08.02.2016 за №713/039/161-16 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є: перш за все, наявність професії або посади в списках №1 і №2; підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, порядок проведення якої затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442; виконання робіт в умовах, передбачених відповідним списком №1 та №2, протягом повного робочого дня.

Час простою і періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють у шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Саме таке застосування статті 34 КЗпП України здійснено Верховним Судом у постановах від 26.03.2020 у справі №423/2860/16-а (адміністративне провадження №К/9901/18363/18) і від 29.07.2020 у справі №165/2354/16-а (адміністративне провадження №К/9901/15790/18).

Отже, період з 23.12.2001 по 31.12.2001 (9 днів) та з 18.09.2003 по 30.09.2003 (13 днів) не зараховуються до пільгового стажу, оскільки у 2001 році позивач перебував у відпустці без збереження заробітної плати 39 днів (39 днів 30 днів = 9 днів), а у 2003 році 43 дні (43 дні 30 днів = 13 днів).

З огляду на викладене, та зважаючи на відомості Форми РС-право "Алгоритм розрахунку: ПЕНСІЯ ЗА ВІКОМ (ЗУ №1058)", складеної Головним управління пенсійного фонду України в одеській області при прийнятті оскаржуваного рішення від 04.10.2023, суд погоджується із доводами відповідачів, та вважає, що період роботи позивача в УМБМР "Будмеханізая", Фірмі "Аверс", ДП "Фірма "Аверс" ВАТ "Оріана" з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003 зараховані до пільгового стажу за Списком №2.

Відтак, вимоги позивача щодо зарахування до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи ОСОБА_1 в УМБМР "Будмеханізая", Фірмі "Аверс", ДП "Фірма "Аверс" ВАТ "Оріана" з 20.03.1991 по 12.10.1998 та з 28.12.1998 по 30.09.2003 є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки вказані періоди вже зараховані до пільгового стажу та не є спірними (том 1 а.с.89).

В частині зарахування до пільгового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг" з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019, суд зазначає наступне.

Записи №№20-28 та №№31-32 трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 20.11.1986, копія якої містяться в матеріалах справи (том 1 а.с.21-27), свідчать про те, що у спірний період позивач працював на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг".

Такі записи засвідчені чітким відтиском печатки вказаних підприємств та не містить ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватись у їх правдивості і достовірності.

Як уже раніше зазначалося судом, Розділом XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" Постанови №36 та Розділом XXXIII "Загальні професії (у всіх галузях господарства)" Постанови №461, які були чинні у спірний період посада "електрозварник ручного зварювання" віднесена до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно наказу ДчП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" ВАТ "Глобалбуд-Інжиніринг" від 20.12.2012 за №86 "Про затвердження результатів атестації робочих місць" професія "Електрозварник ручного зварювання" дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (том 1 а.с.66-67), про що зроблений відповідний запис за №24 у трудовій книжці позивача (том 1 а.с.26).

У пункті 4.2 Порядку №383 йдеться про те, що результати. атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

У відповідності до пунктів 4.3, 4.4, 4.5 Порядку №383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Таким чином, з 21.08.1992 підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є передусім наявність професії і виробництва у відповідних Списках та підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено вищевказаним Порядком №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менш як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах.

Разом з цим, Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 за №442, яким передбачено, що відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" пенсії за віком на пільгових умовах за списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених відповідною постановою Кабінету Міністрів України, призначаються за результатами атестації робочих місць.

Щодо періодів роботи позивача, які не підтверджені результатами атестації, суд вказує, що, абзацом 2 пункту 4 вказаного Порядку встановлено, що відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Особа, яка працює на посаді, віднесеній до списків №№1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/15025/16-а від 19.02.2020 сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону №1788-XII.

Значить, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

У оскаржуваному рішенні орган пенсійного забезпечення зазначає, що до пільгового страхового стажу не зараховується період роботи згідно довідки ДП "ГСІ-Укранафтгазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжинірінг"за №6 від 04.09.2023, оскільки підрозділ 33 розділу ХХХІІІ Списку №2 не передбачений Постановою КМУ від 24.06.2016 №461. Крім того, згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 20.11.1986 позивач працював електрозварником на монтажній ділянці №4 та на монтажній ділянці №6, проте і у довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії та в наказі "Про затвердження результатів атестації робочих місць" №86 від 20.12.2012 не зазначено номерів дільниць, робота на яких дає право на пільг. Також, відповідач, вказує на те, що довідка №6 від 04.09.2023 потребує підтвердження первинними документами, запит на проведення перевірки направлений листом ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 22.08.2023 за №0900-0210-9/40300. Право на пенсійну виплату виникає з 16.07.2024.

Суд звертає увагу, що згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У довідці про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ДП "ГСІ-Укранафтгазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжинірінг" за №6 від 04.09.2023 (том 1 а.с.55) наявні записи про періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу, професію та посаду, характер виконуваної роботи, первинні документи за час роботи, на підставі яких видана довідка.

Суд вважає, що посилання на підрозділ 33 розділу ХХХІІІ Списку №2 Постанови №461 у довідці №6 від 04.09.2023 є опискою, з огляду на наступне. У спірні періоди роботи позивача на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг" у різні періоди були чинні різні Списки №2. У період роботи позивача з 13.08.2007 по 30.10.2007 та з 11.09.2008 по 28.08.2015 був чинний Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003, а у період роботи з 01.09.2016 по 18.10.2016 та з 27.09.2017 по 31.01.2019 був чинний Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №461 від 24.06.2016.

Вказаний у довідці №6 від 04.09.2023 підрозділ 33 розділу ХХХІІІ передбачений саме Списком №2, затвердженим Постановою №36.

Як вже зазначалося судом професія "електрозварник ручного зварювання" передбачена як Списком №2, затвердженим Постановою №36, так і Списком №2, затвердженим Постановою №461.

Працівник не може нести відповідальність за правильність складання документів роботодавцем. Певні недоліки згаданої довідки, з урахування всі обставин справи, не роблять вказану довідку неправдивою.

Також суд вказує, що підставою для зарахування пільгового стажу є виконання трудових обов`язків електрозварника ручного зварювання, а не виконання роботи на певній ділянці, чи дотримання усіх формальностей при складанні довідки.

Відтак, суд вважає, що у довідці №6 від 04.09.2023 є усі необхідні відомості, а згаданий вище по тексту рішення недолік, не є достатньою і самостійною підставою для відмови позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг" з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019.

Жоден із відповідачів так і не надав суду результати проведення перевірки довідки ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" ВАТ "Глобалбуд-Інжиніринг" від 04.09.2023 за №6.

Отже, з огляду на усі фактичні обставини справи та норми чинного законодавства, суд вважає про наявність достатніх фактичних і правових підстав для зарахування до пільгового стажу період роботи на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-УКРнафтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг" з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019.

Повертаючись до фактичних обставин справи, 18.12.2023 на адресу суду надійшла заява про зміну предмету адміністративного позову (том 1 а.с.85-86). В зазначеній заяві ОСОБА_1 просить змінити одну із позовних вимог на вимогу, якою зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківські області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.07.2023.

Згідно правового регулювання передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

В матеріалах справи наявна копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , виданого 24.03.1999 (том1 а.с.10-12), останній народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже на момент звернення із заявою від 26.09.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2 досягнув 55 років.

Зважаючи на досягнення позивачем 55 років, наявності у нього загального страхового стаж понад 30 років, в тому числі стажу роботи за Списком №2 понад 12 років і 6 місяців (з урахуванням висновку суду щодо зарахування до пільгового стажу спірного періоду роботи, навчання і проходження військової служби), тому ОСОБА_1 має право на призначення пенсії на пільгових умовах по Списку №2.

З огляду на те, що позивач тричі звертався до відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м. Калуш) із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список №2), надаючи усі необхідні документи, та тричі отримував відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, суд дійшов до висновку про те, що позивач не може бути позбавлений гарантованого Державою Україна права на пенсійне забезпечення.

На переконання суду, за наявності формально сформульованої підстави для відмови позивачу в призначенні пенсії, відповідачі не довели існування законної мети такої відмови, яка б обґрунтовувала неможливість призначення пенсії ОСОБА_1 як особі, що не має на це законного права.

В той же час позбавлення позивача права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, за встановлених судом вище обставин, буде не пропорційним втручанням в його право на отримання відповідних пенсійних виплат, гарантоване статтею 1 протоколу 1 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод.

Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку (пункт 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV).

Як слідує із матеріалів справи із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 ОСОБА_1 звернувся до відділу обслуговування громадян №7 Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (м. Калуш) 26.09.2023.

Тобто, у даному випадку позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії у встановлений трьох місячний термін з дня досягнення пенсійного віку, що свідчить про можливість для призначення пенсії за віком саме з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Суд пам`ятає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до положень статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Встановлені судом обставини, з огляду на критерії правомірності поведінки суб`єкта владних повноважень, вказують на протиправність рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 04.10.2023 за №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а тому таке рішення належить скасувати.

В адміністративному позові ОСОБА_1 , обираючи відповідача, який повинен відновити його право на пенсію за віком на пільгових умовах, просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу періоди з 01.09.1983 по 17.07.1986, з 29.07.1986 по 10.10.1986, з 15.12.1986 по 30.11.1988, з 20.03.1991 по 12.10.1998, з 28.12.1998 по 30.09.2003, з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019, а також призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.07.2023.

В даному випадку, визначаючи належний спосіб захисту і відновлення права, позивач не врахував наступного.

Так, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, абзацу 3 пункту 4.3 і пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Після призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Із вказаного слідує, що після реєстрації заяви позивача, органом пенсійного забезпечення, який її розглядав і вирішував за принципом екстериторіальності питання про наявність чи відсутність права на пенсію, в розумінні Порядку №22-1 є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 2 статті 9КАС України).

Керуючись статтею 9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача 2 вчинити відповідний обсяг дій та прийняти рішення, враховуючи те, що ОСОБА_1 хоча і подав заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області як органу пенсійного забезпечення за місцем проживання/реєстрації позивача, втім рішення по суті порушеного питання приймалося саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Як визначено пунктом 4.10 Порядку №22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

В такому випадку, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем 2 прав позивача буде:

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 наступні періоди:

- з 01.09.1983 по 17.07.1986 навчання в Калуському СПТУ;

- з 29.07.1986 по 10.10.1986 роботу на посаді електрозварника ручної зварки формувально-арматурного цех у Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд";

- з 15.12.1986 по 30.11.1988 військову службу в Радянській Армії;

- з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019 роботу на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-Укранфтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг".

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 16.07.2023.

Позов належить задовольнити частково.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні .

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Розподіляючи між сторонами судові витрати суд відзначає, що відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру в розмірі 1 073,60 гривень, підтвердженням чого є наявний в матеріалах справи квитанція №7506-3031-6324-3620 від 30.11.2023 (а.с.9).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 КАС України).

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли з вини Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яке прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, то з останнього підлягають стягненню за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 644,16 гривень, що пропорційно становить 60 відсотків задоволених позовних вимог від загального розміру сплаченого судового збору.

Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 04.10.2023 за №33 про відмову ОСОБА_1 у призначенні за віком на пільгових умовах.

Зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 наступні періоди:

- з 01.09.1983 по 17.07.1986 навчання в Середньому Професійно-технічному училищі №7 м. Калуша Івано-Франківської області;

- з 29.07.1986 по 10.10.1986 роботу на посаді електрозварника ручної зварки формувально-арматурного цех у Калуського комбінату виробничих підприємств тресту "Хімметалургбуд";

- з 15.12.1986 по 30.11.1988 військову службу в Радянській Армії;

- з 13.08.2007 по 30.10.2007, з 11.09.2008 по 28.08.2015, з 01.09.2016 по 18.10.2016, з 27.09.2017 по 31.01.2019 роботу на посаді електрозварника ручного зварювання ДП "ГСІ-Укранфтогазбуд" АТ "Глобалбуд-Інжиніринг".

Зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити з 16.07.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20987385) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) сплачений судовий збір в розмірі 644,16 гривень (шістсот сорок чотири гривні шістнадцять копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ), АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), вул. Січових Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018;

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20987385), вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Чуприна О.В.