Справа № 145/1664/23
Суддя: Ратушняк І. О.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 145/1664/23
Провадження №2-а/145/3/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2024 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Ратушняка І. О.

при секретарі Цюпій О.П.,

за участі представника позивача Оксютенко Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції УПП в Тернопільській області Грищука Тараса Сергійовича про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови ЕАТ №7710908 по справі про адміністративне правопорушення від 11 вересня 2023 року,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому вказує, що 11.09.2023 сержантом поліції УПП в Тернопільській області Грищуком Т.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові вказано, що 11.09.2023 о 09-46 год. в с. Озерна 19 км дороги М09, ОСОБА_1 керував автомобілем "BMW 320 D", д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Озерна зі швидкістю 93 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху "TRUCAM LTI 20/20 TC0005321", чим порушив п.12.9(б) ПДР. Перевищення водіями транспортних засобів встановлених, обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

У позовній заяві зазначив, що з даною постановою не погоджується, мотивуючи тим, що він рухався по дорозі М09 в напрямку м. Львів не в населеному пункті села Озерна, а поза межами населеного пункту. Дорожніх знаків, які попереджають про початок населеного пункту та знаків 3.30, 3.31 на даному відрізку шляху встановлено не було, як і не було встановлено попереджувального знаку 5.76 про можливість здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних засобів.

Поліцейський, який вимірював швидкість руху за допомогою лазерного вимірювача швидкості руху "TRUCAM", тримав пристрій у руці, рухаючись з протилежного боку дороги в його напрямку, що суперечить інструкції з експлуатації цього технічного пристрою, а також ст. 40 Закону України "Про Національну Поліцію".

Просить визнати дії сержанта поліції УПП в Тернопільській області Грищука Т.С. протиправними та скасувати постанову серії ЕАТ №7710908 від 11.09.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні представник позивача Оксютенко Л.І. позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, з підстав викладених у позовній заяві, а також зазначила, що розгляд справи про адміністративне правопорушення розглядалось у відсутності ОСОБА_1 , якого не ознайомлено з його правами та не надано можливості надати заперечення.

В судове засідання сержант поліції УПП в Тернопільській області Грищук Т.С. не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутності, позовні вимоги не визнає, просить відмовити у їх задоволенні. Згідно наданого відзиву відповідач зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, та такими, що не підлягають до задоволення, оскільки під час несення ним служби на 19 км автодороги М-09 "Тернопіль-Львів" (населений пункт Озерна) 11.09.2023 за допомогою лазерного вимірювача швидкості "TRU CAM LTI 20/20" (серійний номер TC0005321) було виявлено порушення ПДР, а саме водій транспортного засобу марки "BMW 320 D", д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 93 км/год. при дозволеній 50 км/год., чим порушив п.12.9 (б). Після цього було подано сигнал про зупинку транспортного засобу. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача.

Вважає, що твердження позивача про те, що прилад "TRUCAM" має застосовуватись працівниками поліції на підставі ст.40 Закону України "Про Національну Поліцію" є хибним, оскільки відповідно до листа ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 №22-38/49 цей прилад відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобі, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань, тому в даному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TRU CAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч.2 ст.40 Закону України "Про Національну Поліцію" не розповсюджуються на спірні відносини.

Свідок ОСОБА_2 дав показання, що їхав із ОСОБА_3 в першій половині вересня 2023 року в сторону м. Львова, знаків про обмеження швидкості не було, поліцейський стояв на стороні зустрічного руху та тримав у руках прилад вимірювання швидкості руху, зупинивши автомобіль, поліцейський сказав Вадиму, що він перевищив швидкість. Він постійно був присутній при спілкуванні Вадима з працівниками поліції, права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поліцейський не роз`яснював, в присутності водія розгляд справи не проводився.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема частини перша, друга, третя і п`ята статті 122.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно із статтею 279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Статтею 280 КУпАП України визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду спав про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадяни, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до частин 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно з принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАТ №7710908 від 11.09.2023, винесеної інспектором 1 батальйону 4 роти сержантом поліції УПП в Тернопільській області Грищуком Т.С., Жикевич В.Б. скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: 11.09.2023 о 09-46 год. в с. Озерна 19 км. дороги М09, ОСОБА_1 керував автомобілем "BMW 320 D", д.н.з. НОМЕР_1 , в населеному пункті с. Озерна зі швидкістю 93 км/год. при дозволеній швидкості руху 50 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості руху "TRU CAM LTI 20/20 TC0005321", чим порушив п.12.9(б) ПДР - перевищення водіями транспортних засобів встановлених, обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3. (а.с.12), за що на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

В присутності ОСОБА_1 справа про притягнення його до адміністративної відповідальності не розглядалася, його права та обов`язки йому не роз`яснювалась, що підтверджується поясненнями представника позивача, показаннями свідка, та не спростовується відповідачем у наданому відзиві.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» №580-VIII при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Аналогічної думки дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд м. Львова у справі №157/703/20.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCam працівниками патрульної поліції ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», а лист ДП "Укрметртестстандарт" від 01.10.2019 №22-38/49 про використання лазерного вимірювача швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не є нормативно-правовим актом, який змінює чи припиняє порядок використання та розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для фіксації виявлених порушень правил дорожнього руху.

Також, судом встановлено, що надані відповідачем докази на підтвердження обставин вчинення позивачем правопорушення п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху не містять відомостей стосовно того, що в зоні фіксації вимірювачем "TRUCAM LTI 20/20 серійний номер TC0005321" о 09-46 год. 11.09.2023 швидкості руху транспортного засобу марки "BMW 320 D", д.н.з. НОМЕР_1 , були розміщені та діяли обмеження, передбачені дорожніми знаками зазначеними у постанові серії ЕАТ №7710908 від 11.09.2023.

Доказів розміщення вказаних дорожніх знаків та зони їх дії відповідачем не надано.

Відповідно до Правил дорожнього руху знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Суд вважає, що оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 проводився у його відсутності, не надано можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, відповідачем не дотримано процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому постанова серії ЕАТ № 7710908 від 11 вересня 2023 року є протиправною і підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 9, 122, 251, 268, 280, 283, 284, 287, 288, 289 КУпАП, -

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Визнати дії сержанта поліції УПП в Тернопільській області Грищука Тараса Сергійовича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ № 7710908 від 11 вересня 2023 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ратушняк І. О.