Справа № 420/8211/24
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/8211/24
УХВАЛА

19 березня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України, в якому позивач просить суд:

поновити строк на оскарження постанови б/н від 25.04.2022 старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (типБ) штаб-сержанта ОСОБА_2 та рішення майстра-сержанта НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України Ольги Бикової № 766 від 26.03.2023;

скасувати постанову б/н від 25.04.2022 старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (типБ) штаб-сержанта ОСОБА_2 , якою мені, громадянину РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонено в`їзд на територію України строком на три роки;

скасувати рішення майстра-сержанта НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - Ольги Бикової № 766 від 26.03.2023, на підставі якої мені, ОСОБА_1 , було відмовлено у перетині Державного кордону України.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху, оскільки позов поданий із порушенням вимог встановлених ст. ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зауважує, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

У даному випадку позивач звернувся до суду з позовом про скасування рішення № 766 від 26.03.2023 року та постанови б/н від 25.04.2022 року про заборону в`їзду на територію України строком на три роки.

При цьому позов подано 14.03.2024 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач 26.03.2023 року мав намір перетнути кордон та в`їхати на територію України, проте у той же день відносно нього було прийнято рішення про відмову у перетині кордону. При цьому, як зазначив сам позивач, дане спірне рішення ухвалено на підставі постанови від 25.04.2022 року, якою заборонено позивачу в`їзд на територію України строком на три роки.

З наведеного слідує, що позивачу принаймні з 26.03.2023 року стало відомо про наявність щодо нього рішення про заборону в`їзду.

Натомість, лише у листопаді 2023 року позивачем через свого представник були вчинені дії спрямовані на захист своїх прав шляхом надіслання адвокатського запиту до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України з метою отримання оскаржуваних рішень.

Суддя зауважує, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У позовній заяві позивач просить поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Між тим, обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду зводяться лише до того, що постанова від 25.04.2022 року не була позивачу особисто вручена, а її копія була отримана представником позивача наприкінці грудня 2023 року.

Суд зазначає, що отримання позивачем відповіді на адвокатський запит з доданими оскаржуваними рішеннями не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації в контексті спірних правовідносин.

Суддя зауважує, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження того, що фізично знаходячись за межами території України він був позбавлений змоги за власною волею оскаржити як постанову про заборону в`їзду в Україну, так і рішення про відмову у перетині державного кордону України.

З урахуванням наведених норм права та з огляду на те, що позивач просить скасувати постанову б/н від 25.04.2022 року старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (типБ) штаб-сержанта ОСОБА_2 та рішення майстра-сержанта НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України Ольги Бикової № 766 від 26.03.2023 року, а з цим позовом звернувся до суду лише 14.03.2024, тобто з пропуском шестимісячного строку, беручи до уваги тривалість пропущеного строку, відсутність доказів щодо існування перешкод та труднощів, що унеможливили своєчасне звернення до суду, та наведені правові висновки Верховного Суду, суддя дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустив строк звернення до суду з цим адміністративним позовом, який розпочався з 26.03.2023 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 КАС України визначено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України Про судовий збір.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до адміністративного суду фізичною особою позову немайнового характеру судовий збір складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб: з 1 січня 3028,00 гривні.

Отже, за подачу адміністративного позову з однією немайновою вимогою необхідно надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн (3028,00 грн*0,4).

Позивачем додано до позову докази сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, тобто як за одну вимогу немайнового характеру.

Натомість, з прохальної частини позову вбачається, що позивачем заявлено дві окремі позовні вимоги:

скасувати постанову б/н від 25.04.2022 старшого зміни прикордонних нарядів відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (типБ) штаб-сержанта ОСОБА_2 , якою мені, громадянину РФ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заборонено в`їзд на територію України строком на три роки;

скасувати рішення майстра-сержанта НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України - Ольги Бикової № 766 від 26.03.2023, на підставі якої мені, ОСОБА_1 , було відмовлено у перетині Державного кордону України.

Таким чином, позивачем не сплачено судовий збір за одну позовну вимогу.

Отже, якщо після виправлення недоліків позовної заяви не зміниться кількість та характер позовних вимог, позивачу необхідно надати до суду документ про сплату судового збору на суму у розмірі 1211,22 грн.

За приписами ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів)

Вимоги до оформлення письмових доказів визначені в ст.94 КАС України, згідно якої письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Суддя зазначає, що копії документів, додані до позовної заяви, не засвідчені у встановленому КАС України порядку.

Суддя також зауважує, що відповідно до пп.4.1 п.4 та пп.5.27 п.5 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітка про засвідчення копії документа оформляється шляхом проставляння на копії документа "Згідно з оригіналом", зазначення назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії.

Отже, наведене свідчіть про недотримання позивачем положень статті 94 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та роз`яснює, що виявлені недоліки мають бути усунуті шляхом:

надання заяви про поновлення строку для звернення до суду із зазначеними вимогами та доказів поважності причин його пропуску;

надання документу про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.;

надання до суду належним чином засвідчених копій документів, доданих до позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 122ё132, 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та постанови - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук