Справа № 320/39440/23
Суддя: Білоноженко М.А.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2024 року № 320/39440/23

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Білоноженко М.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської прокуратури про визнання протиправним та скасування наказу про застосування дисциплінарного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська,45/9, ), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури від 17.07.2023 №1233к про накладання на головного спеціаліста відділу введення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Київської міської прокуратури ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що встановлені в рішенні Бориспільського міськрайонного суду факти спростовують висновки дисциплінарної комісії, які містяться у поданні від 07.07.2023 року щодо наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, а тому наказ №1233к від 17.07.2023, прийнятий на підставі вказаного подання, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київської окружного адміністративного суду від 20 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач, не погоджуючись із доводами позивача, надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що висновок про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який виразився в умисному невиконанні вимог нормативно-правових актів, коли позивач відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів під час керування ним транспортних засобом, обґрунтований членами комісії з урахуванням всіх обставин події.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом керівника Київської міської прокуратури № 1908к від 13.07.2021 позивача було призначено на посаду головного спеціаліста відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Київської міської прокуратури.

29.04.2023 о 14 год. 55 хв. на території ОТГ, по вул. Центральна (блокпост), 43, працівниками Бориспільського РУП ГУНП в Київській області НП України на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до наказу керівника Київської міської прокуратури від 03.05.2023 № 29 дисціплінарною комісією Київської міської прокуратури було відкрито дисциплінарну справу за фактом вчинення позивачем 29.04.2023 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За результатами перевірки, Комісією 07.07.2023 внесено подання виконувачу обов`язків керівника Київської міської прокуратури у дисциплінарному провадженні про притягнення позивача до дисціплінарнбі відповідальності.

На підставі вказаного подання та ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», ч. 2 ст. 17, п. 2 ч. 1 ст. 66, ст. 77 та п.8 ст.91 Закону України «Про державну службу» наказом виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури від 17.07.2023 № 1233к на головного спеціаліста відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи Київської міської прокуратури ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у виді догани за вчинення дисциплінарного проступку, який виразився в порушенні правил етичної поведінки державного службовця та вчинення дій, що шкодять авторитету держаної служби, шляхом відмови від проходження ним освідування на стан сп`яніння.

Незгода позивача із прийнятим наказом, зумовила його звернення до суду із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України Про державну службу від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон № 889-VIII).

Частина перша статті 1 цього Закону визначає, що державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Частиною 2 ст. 1 Закону № 889-VIII передбачено, що державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Згідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 889-VIII державний службовець зобов`язаний: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення).

Згідно із частиною першою статті 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 65 Закону № 889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, порушення правил етичної поведінки державних службовців та вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону № 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

Частиною першою статті 67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

За змістом частин першої, другої статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення - стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В: інші види дисциплінарних стягнень - суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.

Згідно із частинами першою, десятою, одинадцятою статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

За приписами частини першої статті 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.

Частинами першою, другою статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.

Частинами першою, другою статті 75 Закону № 889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відповідно до частин першої - третьої, п`ятої статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за дорученням Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора від 01.05.2023 № 17/1/1-34422вих-23, відповідно до вимог ст. 69, п. 8 ст. 91 Закону № 889 та на підставі ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», керівником Київської міської прокуратури було видано наказ № 29 від 03.05.2023 «Про порушення дисциплінарного провадження та утворення дисциплінарної комісії» стосовно головного спеціаліста відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи ОСОБА_1 .

Комісією було досліджено обставини події, які мали місце 29.04.2023 за участі державного службовця ОСОБА_1 та полягали у відмові ним від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів під час керування ним транспортним засобом та дотримання при цьому вимог Конституції України, Закону № 889, Присяги державного службовця та Правил внутрішнього службового розпорядку державних службовців органів Київської міської прокуратури.

За результатами дисциплінарного провадження комісією відповідно до вимог ст. 69 Закону № 889, виконувачу обов`язків керівника Київської міської прокуратури 07.07.2023 було спрямовано подання, в якому зазначено про наявність у діях позивача дисциплінарного проступку, який виразився в умисному невиконанні вимог нормативно-правових актів, коли він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів під час керування ним транспортним засобом, порушивши при цьому вимоги п. 2 правил етичної поведінки державного службовця та п. 4 вчинення дій, що шкодять авторитету державної служби, передбачених ч. 2 ст. 65 Закону, за що підлягав дисциплінарному стягненню у виді догани згідно з ч. 2 ст. 66 цього Закону.

При цьому, Комісією під час обрання виду дисциплінарного стягнення у виді догани, відповідно до вимог ст. 74 Закону № 889, враховані обставини щодо ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини позивача, характер проступку, обставини, за яких цей проступок був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та ставлення позивача до служби.

Суд зауважує, що повноваженнями щодо визначення виду дисциплінарного стягнення і врахування обставин, що пом`якшують чи обтяжують дисциплінарний проступок, наділена виключно дисциплінарна комісія відповідно до Закону, який не надає права суб`єкту призначення застосовувати до державного службовця інший вид дисциплінарного стягнення, ніж той, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Таким чином, виключними повноваженнями щодо встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця наділена лише дисциплінарна комісія.

У свою чергу, виконувач обов`язків керівника Київської міської прокуратури, як суб`єкт призначення, згідно з вимогами ст. 69 Закону № 889 протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі подання дисциплінарної комісії або ж надати вмотивовану відмову. При цьому, накладання дисциплінарного стягнення за дисциплінарний проступок віднесено лише до виключної компетенції суб`єкта призначення, водночас, приймати таке рішення останній зобов`язаний лише на підставі подання дисциплінарної комісії відповідно до вимог ст. 69 Закону № 889, тобто застосований може бути тільки той вид стягнення, що рекомендований дисциплінарною комісією.

Враховуючи матеріали дисциплінарного провадження та подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних скарг Київської міської прокуратури від 07.07.2023, а також відсутність будь-яких підстав та приводів, передбачених Законом № 889, зокрема, вчинення діянь у стані крайньої потреби або необхідної самооборони, за якими підлягало б закриттю дисциплінарне провадження, наказом виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури від 17.07.2023 № 1233к, керуючись ст. 11 Закону України «Про прокуратуру», ч. 2 ст. 17, п. 2 ч. 1 ст. 66, ст. 77, п. 8 ст. 91 Закону України «Про державну службу», на головного спеціаліста відділу ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформаційно-аналітичної роботи ОСОБА_1 було накладено дисциплінарне стягнення у виді догани.

При цьому, відповідно до подання дисциплінарної комісії висновок про наявність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився в умисному невиконанні вимог нормативно-правових актів, коли він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів під час керування ним транспортним засобом, обґрунтований членами комісії з врахуванням усіх обставин події.

Зокрема, позивач визнав і підтвердив всі обставини, за якими він не виконав вимоги нормативно-правових актів.

Водночас, як свідчать матеріали справи, позивач не надав комісії пояснень щодо причин відмови пройти тест на місці події за допомогою приладу «Драгер», а також у запропонованій працівниками поліції лікарській установі попри те, що наразився на тривалий час з оформлення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за яким покарання у виді штрафу розміром в одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, вилучення з місця події автомобіля і поміщення на штрафмайданчик, сплати його доставки та зберігання.

Також, як працівник Київської міської прокуратури, як державний службовець ОСОБА_1 повинен був розуміти і усвідомлювати вимоги прийнятої ним Присяги державного службовця, за порушення якої настає дисциплінарна відповідальність.

Наміри позивача щодо самостійного проходження медогляду в медичних установах м. Києва не знайшли свого підтвердження, оскільки такий медогляд позивач не пройшов.

Щодо доводів позивача про відсутність в його діях дисциплінарного проступку з огляду на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області у справі № 3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яким справу закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, то такі доводи суд вважає не обґрунтованими, оскільки в межах розгляду справи про дисциплінарне провадження Комісія не досліджували питання наявності чи відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надавала правову оцінку обставинам наявності чи відсутності вчинення ним дисциплінарних проступків у частині порушення норм етики державного службовця.

Таким чином, оскаржуваний наказ винесено з урахуванням ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та керуючись статтею 64, 65, 67,77 Закону України «Про державну службу».

Отже, суд приходить до висновку, що наказ виконувача обов`язків керівника Київської міської прокуратури від 17.07.2023 № 1233к «Про накладення дисциплінарного стягнення» стосовно позивача, видано у відповідності з вимогами чинного законодавства, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законами України.

Порушень вимог Закону України «Про державну службу» та Закону України «Про прокуратуру» Київською міською прокуратурою при накладанні дисциплінарного стягнення судом не встановлено.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд вважає, що оскаржуваний наказ від 17.07.2023 №1233к є правомірним та таким, що прийнятий відповідно до вимог частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Судом не встановлено порушень прав позивача чи процедури дисциплінарного провадження під час прийняття вказаного наказу, доводи щодо протиправності наказу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, накладене на позивача дисциплінарне стягнення (догана) відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

В силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Білоноженко М.А.