Справа № 160/21582/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
25 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.07.2023 №1368 к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП";
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 31.07.2023 №526 о/с "По особовому складу".;
- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до ст. 371 КАС України;
Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що зі змісту оскаржуваного наказу від 24.07.2023 року № 1368 к позивачу стало відомо про проведення службового розслідування, однак відповідач не надав право подавати скарги, клопотання, пояснення.
У подальшому наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» від 31.07.2023 №526 о/с, Позивача звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 01 серпня 2023 року.
Позивач вважає, що пункт 2 зазначеного наказу № 1368 к від 24.07.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП»., а як наслідок і наказ «По особовому складу» від 31.07.2023 №526 о/с, є незаконними, та постановленими з порушенням норм матеріального права.
Також, відповідно до п. 2 наказу від 24.07.2023 №1368 к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП», ОСОБА_1 було порушено службову дисципліну, що виразилась у порушенні особистого зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних, не здійснення виходу з ІКС «ІПНП України» після завершення роботи та тимчасового залишення робочого місця, зберігання логіну та паролю від ІКС «ІПНП України» доступному для інших місці.
З огляду на викладене, позивач просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 26 вересня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку - залишено без розгляду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року ухвалу від 26 вересня 2023 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями справу на розгляд передано судді Ніколайчук С.В.
Ухвалою від 25 грудня 2023 року суд відкрив провадження у справі у в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно із частинами 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
З метою повного та всебічного з`ясування обставин було проведено службове розслідування, в ході якого встановлено своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 дискредитувала звання поліцейського, оскільки поняття «дискредитація» перебуває у тісному зв`язку із поняттям «дотримання морально - етичних норм» та передбачає дії, спрямовані на порушення правил професійної етики та моралі, які закріплені у нормативно- правових актах спеціального законодавства, що пред`являються до осіб під час здійснення ними службових функцій та у повсякденному житті.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі Позивач), є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Позивач проходила службу в органах МВС та Національній поліції України з 11.12.2010 по 01.08.2023 (дата звільнення зі служби в поліції) та займала посаду інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області. Стаж служби в поліції: 12 років 07 місяців 22 дні.
Відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 року № 893 на підставі наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.06.2023 року № 1357 проведено службове розслідування за відомостями щодо можливого порушення службової дисципліни та неналежної організації роботи окремих поліцейських Дніпровського районного управління поліції Головного управління в Дніпропетровській області, що призвели до проведення 21.06.2023 року обшуку в службових кабінетах Дніпровського РУП ГУНП та ВП № 5 Дніпровського РУП ГУНП, за результатами якого складено висновок від 21.07.2023 року.
За результатами службового розслідування затверджено висновок від 21.07.2023, за пунктом 3 якого було запропоновано: за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , Присяги поліцейського, Внутрішнього розпорядку дні поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП та інших його структурних, відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 30.09.2016 № 2786, наказу Національної поліції України від 09.08.2022 року № 568 «Про деякі питання посилення варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», що виразилась у відсутності 13.03.2023 року на службі без поважних причин більше трьох годин , порушені особистого зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних , підпункту 6 пункту 4 розділу ІХ Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національний портал Національної поліції України» від 24.01.2020 року № 1026/01/27-2020 , а саме: не здійснення виходу з ІКС «ІПНП України» після завершення роботи та тимчасового залишення робочого місця, зберігання логіну та паролю від ІКС «ІПНП України» у доступному для інших місця, а також у недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить поскладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби.
Під час проведення службового розслідування були опитані підполковник поліції ОСОБА_13 , майор поліції ОСОБА_14 , капітан поліції ОСОБА_3 , капітан поліції ОСОБА_1 , капітан поліції ОСОБА_2 , старший лейтенант поліції ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .
Опитана капітан поліції ОСОБА_1 повідомила, що під час роботи з ІКС «ІНШІ України» вона використовує обліковий запис « ІНФОРМАЦІЯ_7». Роботу у вказаній системі вона здійснює з комп`ютерів, які розташовані у службових кабінетах № 410 та № 411 Дніпровського РУП ГУНП. Так, на п`ятьох працівників СІП ДРУП, які працюють у будівлі ВП №5 ДРУП ГУНП, наявні лише три комп`ютери, з яких і проводиться робота в ІКС « ІПНП України».
Капітан поліції ОСОБА_1 повідомила, що логін і пароль від ІКС «ІПНП України» вона зберігає в блокноті, який знаходиться у неї в столі, що свідчить про те, що під час того, як вона покидає службовий кабінет, її логіном та паролем може скористатися стороння особа.
Капітан поліції ОСОБА_1 зазначила, що ні ОСОБА_5 , ні ОСОБА_7 , вона особисто не знає, а перевірку інформації за обліками ІКС «ІПНП України» стосовно « ОСОБА_10 » вона не здійснювала, а також зазначила, що 13.03.2023 року о 13 год.00 хв. покинула місце несення служби та поїхала до перукаря, попередньо узгодивши залишення місця несення служби з начальником СІП Дніпровського РУП ГУНП підполковником поліції ОСОБА_13 .
Факт перебування у салоні краси з 14 год.00 хв. до 17 год.00 хв. підтвердила ОСОБА_18 та капітан поліції ОСОБА_2 , яка повідомила, що в той день капітан поліції ОСОБА_1 до місця несення служби не поверталася.
За фактом відсутності капітана поліції ОСОБА_1 13.03.2023 року у період часу з 14 год.00 хв. на службі були опитані начальник сектору інформаційної підтримки Дніпровського РУП ГУНП підполковник поліції ОСОБА_13 та заступник начальника сектору інформаційної підтримки ДРУП ГУНП майор поліції ОСОБА_14 , які повідомили, що капітан поліції ОСОБА_1 до них з рапортом щодо необхідності бути відсутньою на службі 13.03.2023 року не зверталася та не проінформувала про свою відсутність на службі керівництво СІП ДРУП ГУНП, що свідчить, що ОСОБА_1 була відсутня на службі без поважних причин.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області «По особовому складу» від 31.07.2023 №526 о/с позивача звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) з 01 серпня 2023 року.
Підставою для винесення наказу № 526 о/с від 31.07.2023 став наказ № 1368 к від 24.07.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП», яким вирішено за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Присяги поліцейського, Внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників управлінь, відділів, секторів апарату ГУНП та інших його структурних, відокремлених підрозділів, затвердженого наказом ГУНП від 30.09.2016 № 2786, наказу Національної поліції України від 09.08.2022 року № 568 «Про деякі питання посилення варіанту службової діяльності на період дії на території України воєнного стану», що виразилась у відсутності 13.03.2023 року на службі без поважних причин більше трьох годин, порушені особистого зобов`язання щодо дотримання вимог про нерозголошення персональних даних, підпункту 6 пункту 4 розділу ІХ Методичних рекомендацій щодо порядку надання права доступу користувачам до інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національний портал Національної поліції України» від 24.01.2020 року № 1026/01/27-2020 , а саме: не здійснення виходу з ІКС «ІПНП України» після завершення роботи та тимчасового залишення робочого місця, зберігання логіну та паролю від ІКС «ІПНП України» у доступному для інших місця, а також у недотриманні принципів діяльності поліції в умовах воєнного стану та вчиненні дій не сумісних з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського та призвели до приниження авторитету Національної поліції України, тобто скоєнні проступку проти інтересів служби, який суперечить поскладеним на працівників поліції основним обов`язкам, підриває довіру до нього як до правоохоронця та носія влади, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, застосувати до інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби.
Позивач не погоджується з правомірністю її звільнення та вважає, що пункт 2 зазначеного наказу № 1368 к від 24.07.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП» та наказ «По особовому складу» від 31.07.2023 №526 о/с, є незаконними та постановленими з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим звернулась до суду з цим позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» та Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.
Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський, як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Поняття службової дисципліни закріплено ст.1 Дисциплінарного Статуту, де зазначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:
1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;
2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;
3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;
4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;
5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;
6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;
7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;
8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;
9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;
10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;
11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;
12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;
13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;
14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно із ст.19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна визначається яке дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Відповідно до ч.2 ст.1 цього Дисциплінарного статуту, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі й гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Дисциплінарний проступок ст.2 Дисциплінарного статуту визначено як невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися дисциплінарні стягнення, але з метою з`ясування обставин учиненого особою дисциплінарного проступку, згідно ст.14 Дисциплінарного статуту, начальником призначається службове розслідування, яке в свою чергу додатково урегульовано дисциплінарно-процесуальними нормами діяльності посадових осіб з вирішення індивідуально-конкретних справ, пов`язаних з порушенням норм службової дисципліни особами начальницького та рядового складу органів поліції, з метою застосування й виконання заходів дисциплінарної відповідальності.
Частинами 1-2 ст.13 Дисциплінарного Статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного Статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:
4) попередження про неповну службову відповідність;
5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;
6) звільнення з посади;
7) звільнення із служби в поліції
Суд зауважує, що обрання того чи іншого виду дисциплінарного стягнення є правом роботодавця в залежності від його оцінки та кваліфікації дій особи, відносно якої має бути застосовано таке стягнення, тобто належить до дискреційних повноважень відповідача, який за умови встановлення факту порушення службової дисципліни має право з урахуванням всіх обставин справи та особи порушника обрати один з визначених законом видів покарання.
Аналогічні висновки містять в постановах ВС від 21.12.2018 по справі № 805/623/16-а, від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 22.03.2019 у справі 804/676/18, від 22.11.2019 у справі 826/6107/18, від 31.03.2020 у справі 806/2492/16, від 25.06.2020 № 2240/2329/16.
Відповідно до ч.1 та 3 ст.22 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення виконується негайно, але не пізніше місяця з дня його застосування, не враховуючи часу перебування поліцейського у відпустці, відрядженні або на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності). Після закінчення зазначеного строку дисциплінарне стягнення не виконується. Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Частиною 1 ст.24 Дисциплінарного Статуту визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.
Відповідно до ч.4 ст.31 Дисциплінарного Статуту поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Законом України «Про національну поліцію» та Дисциплінарний статут Національної поліції України встановлено гарантії прав поліцейського під час застосування дисциплінарного стягнення.
Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарного статут).
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно із цим Статутом.
Згідно із ст. 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою. У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких вже проводиться службове розслідування, така скарга долучається до матеріалів службового розслідування. У разі надходження скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо яких є висновок дисциплінарної комісії, такі скарги не розглядаються, якщо не містять інформації, яка не була досліджена під час проведення службового розслідування. Про відмову у розгляді скарги заявник інформується у десятиденний строк (частини 2 - 9 Дисциплінарного статуту).
Тож з наведеного слідує, що під час вирішення питання про те, чи є порушення службової дисципліни грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.
З матеріалів справи видно, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності слугувала безпідставна відсутність на службі.
Висновок дисциплінарної комісії від 21.07.2023 року з приводу вчинення позивачем дисциплінарного проступку мотивований лише «відсутністю на службі більше трьох годин 13.03.2023 року інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 ».
Наявні в матеріалах справи довідка від 20.07.2023 року завідувача СДЗ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про відсутність рапорта ОСОБА_1 про відсутність на службі з поважних причин та рапорт члена комісії дисциплінарної комісії від 20.07.2023 року про не перебування капітана поліції ОСОБА_1 на лікарняному 24.03.2023 року та 13.03.2023 року не є належними доказами підтвердження відсутності працівника на роботі.
Верховний Суд у постанові від 11.03.2020 у справі №459/2618/17 визначив, що доказами відсутності працівника на роботі можуть бути доповідна записка безпосереднього начальника працівника на ім`я керівника підприємства, складений комісією (з не менш як трьох осіб) акт про відсутність працівника на робочому місці, а також табель обліку робочого часу з фіксацією відсутності працівника. Таких доказів відповідач суду не надав.
З пояснень керівника позивача, що остання відпрошувалась 13.03.2023 року до перукаря, не можливо встановити, що позивач була відсутня на робочому місці більше трьох годин.
Таким чином, ті докази, що покладені в основу висновку службового розслідування, факт відсутності позивача на роботі належним чином та в повному обсязі не підтверджують.
Тобто дисциплінарна комісія під час службового розслідування так і не встановила «… наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини особи, що вчинила дисциплінарний проступок…».
По своїй суті дисциплінарні провадження в органах поліції є врегульованою законодавством діяльністю уповноважених посадових осіб з розгляду та вирішення індивідуально-конкретних справ з приводу вчинення працівником поліції дисциплінарного проступку та притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що детально прописано у п.1 розділу V Порядку № 893, яким встановлено, що «проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків».
Таке визначення дисциплінарного провадження поєднує в собі як процесуальну діяльність, що складає фактичний зміст службового розслідування, так і певний результат - притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у зв`язку з чим Верховний Суд неоднарозово звертав увагу на те, що передумовою звільнення особи рядового і начальницького складу за порушення Правил етичної поведінки поліцейських та за скоєння проступку, який порочить його як працівника поліції, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування, у ході якого належними та допустимими доказами має підтвердитися факт скоєння особою вчинку, направленого проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, підриває довіру до неї як до носія влади, що призводить до дискредитації державного органу, та унеможливлює подальше виконання особою своїх обов`язків.
Також дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини поліцейського. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання служби поліцейського, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби.
Відповідно до ст. 8 Конституції України, ст.6 КАС України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" від 01 липня 2003 року вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим відповідач зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваних рішень не дотримав.

Стаття 29 Дисциплінарного статуту встановлює особливості дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Згідно із ч.2 цієї статті дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Застосовування зазначеної норми здійснюється з урахуванням ч.3 ст.19 та ст.13 Дисциплінарного статуту, яка закріплює види дисциплінарних стягнень від менш суворого до найбільш суворого.

З матеріалів справи видно, що службова характеристика позивача не є негативною, до дисциплінарної відповідальності впродовж несення служби позивач не притягалась, діючих стягнень немає. Докази протилежного відповідач суду не надав

Оскільки підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи впродовж службового розслідування, з`ясування усіх необхідних обставин вчинення дисциплінарного порушення для обґрунтованого висновку, уточнення ступеня вини, встановлення суті незаконних дій особи, негативних наслідків до яких такі дії призвели, встановлення причинно-наслідкового зв`язку між такими негативними наслідками та протиправними діями особи, то відповідач повинен був би про це зазначити у висновку службового розслідування.

Однак, як вже суд зазначав, з висновку службового розслідування не видно, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади було враховано характер проступку, його службову характеристику, наявність діючих дисциплінарних стягнень та яка шкода завдана такими діями позивача.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є надто суровим та неспівмірним з службовою характеристикою позивача, характером вчиненого правопорушення за відсутності встановлення настання негативних наслідків, а також за відсутності діючих дисциплінарних стягнень.

Підсумовуючи вищевикладене у сукупності, суд зробив висновок про те, що оскаржені у цій справі накази відповідача прийняті за відсутності належних доказів факту вчинення позивачем конкретного визначеного дисциплінарного проступку та без доведення його вини, що є підставою для їх скасування та поновлення позивача на службі.

Виходячи з того, що позивач у справі ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді, задоволенню підлягають також заявлені нею у цій справі вимоги про стягнення на її користь грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 02.08.2023 по день ухвалення рішення у цій справі, що є ефективним та повним спосіб захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у цій справі, суд бере до уваги положення: п.2, абз.3 п.3, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.95 № 100; п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»; п.9 Розділу 1 і абзац 1 п.6 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом МВС України 06.04.2016 року №260, а також враховує долучену до матеріалів адміністративної справи довідку № 209 від 07.08.2023 року (а.с.26-27 т.1) згідно із якою: середньомісячне грошове забезпечення ОСОБА_1 складає 22745,63 грн, а середньоденне грошове забезпечення ОСОБА_1 становить 745,75 грн. Виходячи з того, що виплата грошового забезпечення має бути виплачена за період з 02.08.2023 по 06.03.2024 (включно), що становить по кількості - 218 календарних дня (152 - за 2023 рік і 66 - за 2024 рік), до виплати ОСОБА_1 підлягає грошове забезпечення за час вимушеного прогулу в загальній сумі - 162 573,50 грн (без проведенням обов`язкових відрахувань податків і зборів).

Задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, суд вважає за необхідне допустити постанову до негайного виконання рішення суду у частині поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць (яка відповідно до довідки від 07.08.2023 року № 209 становить 22745,63 грн).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

З урахуванням всього викладеного вище, судом інші доводи та заперечення сторін не приймаються до уваги, оскільки не впливають на правову оцінку фактичних обставин справи.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржувані накази, діяв в супереч вимогам ст.2 КАС України, доказів протилежного не надав, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією № СВ07714336/1 від 25.08.2023 року, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, буд. 20-а, м. Дніпро, 49101, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 24.07.2023 №1368 к "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Дніпровського РУП ГУНП".

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 31.07.2023 №526 о/с "По особовому складу".

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 40108866, місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 20-а, м. Дніпро, 49101) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 02.08.2023 по 06.03.2024 (включно) у сумі - 162 573,50 грн (без проведенням обов`язкових відрахувань податків і зборів).

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на посаді інспектора сектору інформаційної підтримки Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до ст. 371 КАС України.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 40108866, місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 20-а, м. Дніпро, 49101) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу служби у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (ідентифікаційний код 40108866, місцезнаходження: вул. Троїцька, буд. 20-а, м. Дніпро, 49101) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19.03.2024 року.

Суддя С.В. Ніколайчук