Справа № 560/14071/23
Суддя: Салоїд Н. М.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/23/24
УХВАЛА

13 березня 2024 року

Хмельницький міськрайонний суд

в складі: головуючої - судді Салоїд Н.М.,

при секретарі судового засідання Лоб І.А.,

за участі представника позивача Сподаренка О.М.,

та представника відповідача Мельничук О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження ,-

в с т а н о в и в:

03 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження прийняте 21.09.2021 року.

Представник позивача подав суду заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, мотивуючи поважність підстав пропуску звернення до суду тим, що позивач не мав об`єктивної можливості своєчасно звернутись до українського суду, оскільки пошук іноземного, в даному випадку українського адвоката, в умовах поширення коронавірусу COVID 1, а згодом повномасштабної збройної агресії проти України та запровадження воєнного стану в країні, у тому числі законодавчих обмежень щодо міграційних процедур, був значно утрудненим. Це свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, не залежних від волевиявлення особи, та істотними перешкодами, які перешкодили своєчасному зверненню позивача з відповідним позовом до українського суду.

При цьому, окремо треба врахувати такі обставини, як мовний бар`єр, перебування за кордоном за відсутності правової допомоги українського адвоката та необізнаність його, як іноземця у правових нормах чужої країни. Просить поновити строк для звернення з адміністративним позовом до суду.

Представник УДМС у Хмельницькій області заперечує щодо поновлення строків позивачу для звернення з адміністративним позовом до суду, вважає, що ОСОБА_1 перебував на території України незаконно, а строк оскарження прийнятого 21.09.2021 рішення про повернення його до країни походження пропущеним без будь-яких поважних причин.

Наведені представником позивача причини пропуску строку не є поважними, є загальновідомими фактами, проте ніяким чином не підтверджені будь-якими об`єктивними доказами, що саме хвороба чи військова агресія була перешкодою позивачеві щодо звернутись за захистом своїх прав до суду.

Суд, вислухавши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи доказами, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Представник позивача 03 серпня 2023 року звернувся з адміністративним позовом до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження прийняте 21.09.2021 року до Хмельницького окружного адміністративного суду

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного сулу від 03.08.2023 року вказану справу передано до Хмельницького міськрайонного суду як адміністративного суду у зв`язку з порушенням представником позивача правил інстанційної юрисдикції.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2023 року відкрито провадження у справі.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою цієї статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як достовірно установлено судом, про таке рішення про примусове повернення ОСОБА_1 до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства позивач ОСОБА_2 знав у день його прийняття, що свідчить власноручно вчинений ним підпис і дата у оспорюваному рішенні.

Більш того, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 жовтня 2021 року ОСОБА_1 було затримано для забезпечення видворення за межі України строком на три місяці до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства та ухвалено видворити громадянина Вірменії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України.

З означеним рішенням ОСОБА_2 погодився, і не оскаржував його. Більш того, при розгляді даної справи ОСОБА_3 вільно спілкувався українською мовою, і подав заяву, що перекладача не потребує.

Означені обставини підтверджуються відеозаписом ходу судового засідання.

Тому, рішення, яке оскаржує позивач через свого представника є похідним від рішення, яке прийнято судом від 28.10.2021 та ухвалено його видворити позивача за межі України.

Представник позивача в обґрунтування поважності причин пропуску шестимісячного строку зазначає, що строк звернення до суду пропущений позивачем з поважних причин, оскільки позивач не мав об`єктивної можливості своєчасно звернутись до суду в умовах поширення коронавірусу та збройної агресії проти України.

Проте, така позиція представника позивача не є поважними причинами, що стосуються безпосередньо самого позивача, адже даних про його хворобу суду не надано, а посилання на факт збройної агресії існував і на час подання позову до суду. Будь-яких інших поважних причин, що перешкоджали б позивачу звернення до суду за захистом своїх прав його представником не наведені. а судом відповідно не встановлені.

Що стосується мовного бар`єру, то суд, з врахуванням об`єктивного розгляду питання про поновлення строку для звернення до суду прослухав запис судового засідання щодо вирішення питання його затримання та примусового повернення до країни походження, що повністю спростовує таке твердження представника позивача.

Необізнаність про наявність винесеної постанови, за твердженням позивача, є поважними причинами пропуску строку на її оскарження, однак означене рішення з датою та підписом наявне в матеріфалах справи (а.с. 8).

Тому суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений Кодексом адміністративного судочинства України звернення із позовом до суду, і вказані у заяві підстави поновлення строку звернення до суду є загальновідомими фактами, які не підтверджують поважності пропуску такого строку, а тому адміністративний позов підлягає залишенню без розгляду.

Твердження представника позивача щодо перешкод доступу до правосуддя суд звертає увагу на таке.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним і обмежене передусім встановленим строком звернення до суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до частини першої та третьої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 достеменно було відомо про винесення оспорюваного рішення 21.09.2021, його представник не оспорює цієї обставини.

Разом з тим, положення наведених норм необхідно тлумачити у системному зв`язку з вимогами частини третьої статті 122 КАС України, які встановлюють, що строк оцінюється з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як встановлено судом та не спростовується сторонами у справі про порушення своїх прав позивач дізнався в день отримання винесення, разом з тим, до суду із позовною заявою звернувся з порушенням визначених КАС України лише 03 серпня 2023 року.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам:

1. це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк;

2. це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк;

3. ця причина виникла протягом строку, який пропущено;

4. ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Суд, надавши оцінку твердженням представника позивача, дійшов висновку про те, що вони не можуть вказувати про поважність підстав пропуску строку звернення до суду, з огляду на те, що:

- належних доказів на підтвердження обставин поважності несвоєчасного звернення до суду представник позивача не надав;

- ОСОБА_5 був обізнаний та приймав участь у розгляді при прийнятті рішення 21.09.2021.

За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду як такі, що не можуть свідчити про об`єктивну неможливість вчинити дії з метою звернення до суду із позовом.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з положеннями частин першої, другої статті 123 КАС України наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлені статтею 123 цього ж Кодексу, згідно з частиною третьою якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, з урахуванням наведеного, суд дійшовши висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду з підстав пропуску строку звернення до суду й відсутності підстав для його поновлення застосовує положення статей 122, 123 КАС України та вважає необхідним залишити поданий позов без розгляду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 122,123, 294 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката Сподаренка Олександра Миколайовича про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 17.03.2024.

Суддя: