Справа № 640/33689/21
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві () щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, включаючи наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 8320 грн, оклад за військове звання - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 4900 грн, надбавку за особливості проходження служби - 9591,75 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 1248 грн, премію - 2912 грн, без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням проведених раніше виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, включаючи наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 8320 грн, оклад за військове звання - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 4900 грн, надбавку за особливості проходження служби - 9591,75 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 1248 грн, премію - 2912 грн, без обмежень її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-Х11 «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в м. Києві щодо нездійснення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, включаючи наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 8320 грн, оклад за військове звання - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 4900 грн, надбавку за особливості проходження служби - 9591,75 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 1248 грн, премію - 2912 грн, без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 ЗУ №2262-ХІІ, ПКМУ від 30.08.2017 №704, з урахуванням проведених раніше виплат.

Зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, включаючи наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 8320 грн, оклад за військове звання - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 4900 грн, надбавку за особливості проходження служби - 9591,75 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 1248 грн, премію - 2912 грн, без обмежень її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 ЗУ №2262-ХІІ, ПКМУ від 30.08.2017р. №704, з урахуванням проведених раніше виплат.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

16.11.2022 позивачем до суду першої інстанції подано заяву про встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення суду в порядку ст. 382 КАС України шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві у десятиденний строк з дати отримання ухвали подати до суду звіт про повне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у справі № 640/33689/21.

В обґрунтування заяви, позивач зазначив, що державний виконавець вчинив вичерпані заходи щодо примусового виконання судового рішення, які не привели до позитивного результату, тому невиконання відповідачем судового рішення зумовило звернутися до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України.

Своєю чергою, відповідач у письмових поясненнях повідомив, що на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у справі № 640/33689/21 17.11.2022 позивачу здійснено перерахунок пенсії та з 01.12.2022 виплата йому пенсії становить у розмірі 25394,39 грн. Заборгованість за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 в сумі 423991,75 буде виплачена у межах бюджетних асигнувань виділених на цю мету.

На виконання вимог Закону України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративну справу № 640/33689/21 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю відмовлено.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень (відповідачем у справі) можливо лише під час прийняття судового рішення у справі, однак, розглянувши цю справу, суд питання про встановлення судового контрою не вирішував. Також суд зазначив, що положеннями ст. 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, вважаючи її такою, що постановлена з недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким встановити судовий контроль шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві подати до суду звіт про повне виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у справі № 640/33689/21 у місячний строк з дати отримання ухваленого судового рішення.

Скаржник звертає увагу на те, що після отримання відповідачем заяви про встановлення судового контролю, останнім здійснено перерахунок пенсії на виконання судового рішення. Однак, під час перерахунку пенсії, відповідач, всупереч рішенню суду, встановив фіксовану суму пенсії в розмірі 25394,39 грн станом на 01.04.2019 замість перерахунку пенсії та здійснення її виплати на постійній основі (довічно), починаючи з 01.04.2019 з врахуванням всіх подальших підвищень розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, надбавок, доплат, індексації, а також з врахуванням зміни групи інвалідності та переходу на пенсію по інвалідності з 21.01.2021, що передбачає збільшення з 70% до 80% основного розміру пенсії від сум грошового забезпечення.

На переконання позивача, станом на теперішній час рішення суду належним чином не виконується, в результаті чого за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 не донараховано заборгованість пенсії у розмірі 170000,00 грн, за період з 01.12.2022 по вересень 2023 року не доплачено біля 90000,00 грн та, зокрема, щомісячно, починаючи з 01.03.2023, не доплачується пенсія у розмірі 9427,81 грн.

Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про те, що встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень можливо лише під час прийняття судового рішення у справі, оскільки згідно із сталою судовою практикою Верховного Суду, сформованою, зокрема у постанові від 22.01.2020 у справі № 440/207/19, клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом після ухвалення рішення у справі.

У додаткових поясненнях позивач зазначає, зокрема, що рішенням суду від 04.07.2022 у справі № 640/33689/21 не зобов`язано відповідача установити зафіксований граничний максимальний розмір пенсії позивача, відповідно до якого в усіх подальших перерахунках можливо було б зменшувати розмір пенсії. Окрім того, у цих поясненнях позивач просить, зокрема, зазначити у рішенні суду, що повне виконання судового рішення № 640/33689/21 полягає у здійсненні відповідачем щомісячного перерахунку та своєчасній повній виплаті позивачу заборгованості пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 включно та з 01.12.2022 до дати ухвалення рішення суду, а також виплату пенсії на постійній основі без обмеження її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 та у подальшому (довічно), з врахуванням після 01.04.2019 всіх передбачених чинним законодавством надбавок, доплат, індексацій та їх підвищення у майбутньому, встановлення нових підвищень пенсії, у тому числі, в разі наступних перерахунків пенсії позивача.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив.

14 грудня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду з суду першої інстанції надійшли матеріали цієї справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2023 року справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» наголосив, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою ст. 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Тож, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

За правилами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 2 ст. 382 КАС України).

З аналізу змісту зазначених норм законодавства випливає, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

У зазначеній нормі процесуального кодексу законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 04 квітня 2020 року у справі № 539/3406/17.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у цій справі зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, включаючи наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад - 8320 грн, оклад за військове звання - 1480 грн, надбавка за вислугу років - 4900 грн, надбавку за особливості проходження служби - 9591,75 грн, надбавку за службу в умовах режимних обмежень - 1248 грн, премію - 2912 грн, без обмежень її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, у відповідності до вимог ст. ст. 43, 63 ЗУ №2262-ХІІ, ПКМУ від 30.08.2017р. №704, з урахуванням проведених раніше виплат.

Вказане рішення суду набрало законної сили 20.10.2022 на підставі ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2022 про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У листопаді 2022 року відповідач на виконання вказаного рішення суду провів перерахунок позивачу пенсії. Згідно з розрахунком розмір пенсії позивача станом на 01.04.2019 становить 25394,39 грн.

У заяві про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, яка також подана у листопаді 2022 року, позивач, зокрема, зазначив, що неналежне виконання відповідачем судового рішення зумовило звернутися до суду із заявою в порядку ст. 382 КАС України.

У подальшому, позивач подав до суду письмові пояснення, у яких зазначив, що відповідач, за наслідками перерахунку пенсії, безпідставно зафіксував розмір пенсії станом на 01.04.2019 в сумі 25394,39 грн та не врахував, відповідно, не включив у склад заборгованості до пенсії підвищений розмір пенсії (з 70% до 80%) у зв`язку із призначенням з 21.01.2021 пенсії по інвалідності, надбавку у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб за період з 01.07.2019 по 01.07.2022, яка передбачена абз. 4 п. 28 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», індексацію пенсії, передбачену ст. 64 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» від 15.02.2022 № 2040-ІХ.

Суд першої інстанції, розглянувши заяву про встановлення судового контролю, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, оскільки питання про встановлення судового контролю за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень вирішується лише під час прийняття судового рішення у справі і таке питання судом не вирішувалось.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви, однак вважає неправильним висновок суду, який послугував для прийняття такого рішення, у зв`язку з чим, мотивувальна частина ухвали підлягає зміні.

Так, відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За частинами першою та шостою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що стаття 382 КАС України регулює порядок застосування судового контролю таким чином, що процесуальна можливість зобов`язання подати звіт існує у суду тільки та виключно на стадії прийняття судового рішення, яким спір вирішується по суті заявлених позовних вимог.

На переконання суду апеляційної інстанції, законодавець у зазначеній нормі процесуального кодексу фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд. Такий контроль здійснюється саме після прийняття судового рішення.

Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 539/3406/17.

Питання щодо виконання відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у цій справі суд першої інстанції не досліджував.

У цьому контексті суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як зазначалось, у листопаді 2022 року відповідач на виконання вказаного рішення суду, яким зобов`язано ГУ ПФУ в м. Києві провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі нової довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №8666 від 28.08.2021 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, без обмежень її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019, провів перерахунок пенсії позивачу. Розмір пенсії позивача станом на 01.04.2019 розрахований в сумі 25394,39 грн.

Згідно з розрахунками на доплату пенсії від 17.11.2022 та 22.11.2022 заборгованість з виплати пенсії за період з 01.04.2019 по 30.11.2022 становить в сумі 423991,75 грн.

Оскільки позивач не наводить доводи щодо протиправної невиплати заборгованості, то суд апеляційної інстанції це питання не досліджує, в силу приписів ст. 308 КАС України.

Доводи позивача зводяться до того, що відповідач здійснив перерахунок пенсії всупереч рішенню суду, а саме: безпідставно встановив фіксований розмір пенсії станом на 01.04.2019 у розмірі 25394,39 грн, не облікував у складі заборгованості, починаючи з 01.04.2019 всіх передбачених чинним законодавством України надбавок до пенсії, доплат, індексації й підвищення, та на теперішній час продовжує виплачувати фіксований розмір пенсії, обмежений максимальним розміром під час перерахунку пенсії.

На думку колегії суддів, у цьому випадку, вже після виконання відповідачем судового рішення, між сторонами виникли нові спірні правовідносини, що свідчить про наявність іншого спору та виключає право позивача домагатися продовження виконання рішення суду, у тому числі шляхом встановлення судового контролю в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України.

Виконання відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 полягало у проведенні перерахунку пенсії саме на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на 05.03.2019, без обмежень її максимальним розміром, починаючи з 01.04.2019 по дату проведення перахунку. Рішенням суду від 04.07.2022 не зобов`язано відповідача в подальшому проводити перерахунки пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму, встановленням нових підвищень, у тому числі у зв`язку з переходом на інший вид пенсії, проведенням індексації пенсії тощо.

Питання протиправності дій відповідача щодо обмеження виплати пенсії новим максимальним та фіксованим розміром в сумі 25394,39 грн та не виплати всіх передбачених чинним законодавством України надбавок до пенсії, доплат, індексації та підвищення не слугували предметом судового розгляду у справі № 640/33689/21 та суд не надавав їм правову оцінку, оскільки вони виникли значно пізніше.

Отже, зазначене є підставою для звернення до адміністративного суду з окремим позовом, оскільки факт порушення прав позивача (на його думку) відбувся не на момент звернення до суду або під час розгляду справи № 640/33689/21, а вже після її виконання.

Позивач помилково вважає, що словосполучення «виплата пенсії без обмеження максимальним розміром» означає виплату (перерахунок) пенсії без обмеження, встановленого відповідачем фіксованого розміру (25394,39 грн), оскільки таке словосполучення пов`язано із положеннями ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року Закону № 2262-ХІІ, якими визначений максимальний розмір пенсії (десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність).

Тож, на переконання колегії суддів, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.07.2022 у цій справі виконано у повному обсязі, тому підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відсутні.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для зміни ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у мотивувальній частині.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року зміні у мотивувальній частині. В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст. 243, 315, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - змінити в мотивувальній частині, зазначивши, що підстави для відмови у задоволенні заяви про встановлення судового контролю є доводи, викладені у цій постанові Шостого апеляційного адміністративного суду.

В іншій частині ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

Н.В. Безименна