Справа № 140/8676/20
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

18 березня 2024 року ЛуцькСправа № 140/8676/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Волдінера Ф.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 (також далі ОСОБА_1 , заявник, позивач) в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до якої просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області вчинені на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/8676/20 після набрання ним законної сили щодо перерахунку та виплати ОСОБА_1 , а саме визнати протиправним рішення відповідача № 04 від 05.12.2023, яким обмежено нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, не розміром, визначеним статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 14 лютого 1991 року №796-ХІІ, а визначено з 01.06.2023 року підвищення до пенсії як інваліду 2 групи, щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, у розмірі 227 гривень 76 копійок, який встановлений п.5 Постанови Кабінету Міністрів № 112 від 25 березня 2014 року;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону щодо неналежного виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 липня 2021 року у справі №140/8676/20 після набрання ним законної сили, в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 рішенням від 05.12.2023, яким обмежено з 01.06.2023 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеного статтею 39 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 14 лютого 1991 року №796-ХІІ, розміром 227 гривень 76 копійок, а не розміром прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законодавством станом на 1 січня 2023 року.

Заяву обґрунтовано наступним.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 задоволено позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не нарахування та невиплати з 13 грудня 2019 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 13.12.2019 нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Після пред`явлення ОСОБА_1 у листопаді 2021 року виконавчого листа у цій справі до виконання (відкрито виконавче провадження № .11.2021) відповідачем так і не здійснювалась щомісячна виплата підвищення до пенсії, а було лише здійснено нарахування заборгованості у матеріалах пенсійної справи підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення за минулий період з 13.12.2019 по грудень 2021 року у розмірі 76468,19 грн. та повідомлено, що виплата зазначеної заборгованості буде виплачуватись боржником в межах бюджетних асигнувань на цю мету (копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 14.12.2021 року додається).

З 02 грудня 2022 року ОСОБА_1 , будучи пенсіонером, була прийнята на роботу за цивільно-правовим договором та працювала протягом 6 місяців до 31 травня 2023 року.

У лютому 2023 року ОСОБА_1 повторно подала на примусове виконання виконавчий лист № 17716/2021 від 19.10.2021, виданий Волинським окружним адміністративним судом на виконання рішення суду від 09.07.2021 року.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Турчинським В.Є. від 15 лютого 2023 року відкрито виконавче провадження № 71006591 по цьому виконавчому листу, яким боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом десяти днів:

Відповідачем знову було лише нараховано заборгованість, пов`язану зі сплатою пенсії у неповному розмірі за минулий період з грудня 2021 року по грудень 2022 року та загальний розмір такого нарахування за період з часу, визначеному у рішенні суду з 13.12.2019 по 30.11.2022 становить 136824,77 грн.

Оскільки ОСОБА_1 була працевлаштована з 02 грудня 2022 року по 31 травня 2023 року, то відповідачем законно не здійснювалось нарахування підвищення до пенсії за рішенням суду, оскільки у цей період (протягом 6 місяців) ОСОБА_1 втратила статус непрацюючого пенсіонера.

З 01 червня 2023 року ОСОБА_1 звільнилась з роботи і знову набула статусу непрацюючого пенсіонера, про що достовірно відомо відповідачу.

На письмове звернення від 28.07.2023 про негайне виконання рішення суду та нарахування і виплату ОСОБА_1 щомісячного підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі двох мінімальних заробітних плат, відповідач відмовив у виконанні рішення суду, зазначивши, що починаючи з грудня 2022 року розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 обчислено без врахування рішення суду.

Отже, незважаючи на наявний статус непрацюючого пенсіонера з 1 червня 2023 року посадовими особами Пенсійного фонду не нараховується та не виплачується підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», про що зазначено у відповіді на звернення, тобто відповідачем; умисно протягом 9 місяців не виконується рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі № 140/8676/20, в частині перерахунку та щомісячної виплати ОСОБА_1 пенсії з підвищенням до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення.

З метою поновлення своїх прав на належне пенсійне забезпечення ОСОБА_1 повторно 13 листопада 2023 року звернулась до відповідача з проханням про негайне виконання рішення суду, однак суб`єкт владних повноважень - відповідач, листом від 11.12.2023 відмовив ОСОБА_1 у здійсненні нарахування та доплати підвищення до пенсії у розмірі, визначеному судом у рішенні від 09.07.2021, посилаючись на те, що змінились умови мого пенсійного забезпечення в зв`язку з працевлаштуванням, хоча відповідачу достовірно відомо про звільнення ОСОБА_1 з роботи та поновлення статусу непрацюючого пенсіонера з 01.06.2023, тобто відповідач продовжує умисно не виконувати рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021 у справі №140/8676/20.

Зважаючи на тривале невиконання рішення суду відповідачем, для поновлення свого права на виплату підвищення до пенсії у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», ОСОБА_1 вдруге 25 вересня 2023 року подала позовну заяву до Волинського окружного адміністративного суду до відповідача про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії (справа № 140/30954/23), однак ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії через повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з позовом з тих самих предмета і підстав до того самого відповідача, що не допускається процесуальним законом.

Зважаючи на наведене просить заяву задовольнити.

Станом на дату винесення цієї ухвали відповідач пояснень з приводу поданої заяви не подав.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до приписів частини п`ятої тієї ж норми, у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Заяву розглянуто судом в письмовому провадженні.

Судом встановлено такі обставини справи.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09.07.2021, яке набрало законної сили 10.08.2021 у справі № 140/8676/20 позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії (далі рішення суду від 09.07.2021):

· ·визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ;

· ·зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області провести ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ, що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно із Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

На виконання вказаного рішення суду 19.10.2021 видано виконавчий лист № 17716/2021р., який звернуто до виконання до органів Державної виконавчої служби.

Вирішуючи подану позивачем заяву про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якого ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України обов`язковість судового рішення є однією із основних засад судочинства.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містить КАС України, зокрема, нормами статті 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У справі «Савіцький проти України» Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні від 26.07.2012 зазначив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін (див. рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), в. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II). Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок (див. рішення у справі ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V).

Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції (див. рішення у справі «Бурдов проти Росії» (Burdov v. Russia), заява № 59498/00, ECHR 2002-III). Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції (див., серед багатьох інших джерел, рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Козачек проти України» (Kozachek v. Ukraine), заява №29508/04). Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (див. рішення у справах «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), заява №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), заява № 1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Змістом спірних у даній справі правовідносин є право позивача на отримання соціальних виплат, що мають регулярний та постійний характер. При цьому наявність в позивача такого права законодавчо обумовлено такими умовами: а) позивач повинен проживати на території радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; б) позивач повинен мати статус непрацюючого пенсіонера.

При цьому, суд звертає увагу, що імперативне регуляторне значення рішення суду поширюється на спірні правовідносини за умови існування фактичних обставин встановлених судовим рішенням (в даному випадку статус позивача) та незмінності законодавчого регулювання спірних правовідносин.

Рішенням суду від 09.07.2021 встановлено, що ОСОБА_1 на момент винесення рішення відповідала наведеним умовам.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 була працевлаштована з 02.12.2022, що підтверджується як самим заявником, так і інформацією з листів Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області доданих до заяви.

Таким чином, починаючи з вказаного дня, ОСОБА_1 втратила статус непрацюючого пенсіонера, а відтак і право на виплати передбачені статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Заявник стверджує, що була прийнята на роботу за цивільно-правовим договором та працювала протягом 6 місяців до 31 травня 2023 року.

Водночас, до заяви не додано жодних доказів про припинення дії цивільно-правового договору чи інших доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відповідає статусу непрацюючого пенсіонера з 01.06.2023.

Зважаючи на наведене, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду від 09.07.2021 в адміністративній справі № 140/8676/20 слід відмовити з огляду на її необґрунтованість.

Керуючись статтями 248, 249, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень-відповідача на виконання рішення суду в адміністративній справі № 140/8676/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Ф. А. Волдінер