Справа № 480/51/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
18 березня 2024 року Справа № 480/51/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Так, позивачі просять суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача оформлене протоколом № 22/в від 8 грудня 2023 року про відмову про призначення одноразової грошової допомоги позивачам;
- зобов`язати відповідача призначити і виплатити позивачам належну їм частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей" з доповненнями в редакції чинній на час ухвалення рішення.
Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони є дружиною та дитиною загиблого військовослужбовця, який помер під час проходження служби. У зв`язку з вказаними обставинами позивачі звернулися до відповідача з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з смертю чоловіка та батька, однак відповідач оскаржуваним рішенням відмовив їм у виплаті вказаної допомоги. Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивачі звернулися до суду.
Ухвалою суду від 05.01.2024 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Після відкриття провадження у справі судом з`ясовано, що позивачами порушено строки звернення до суду.
Строки звернення до суду визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частинами 1-2 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатися про відповідне порушення її прав.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивачів у позовній заяві вказує, що після загибелі чоловіка позивачка (удова загиблого) разом з мамою загиблого тривалий час вимушені були збирати документи та виборювати в судових інстанціях право на пільги та соціальний захист у зв`язку із загибеллю чоловіка і сина, оскаржувати накази, висновки ЦВЛК тощо але весь час отримували відмову у наданні їм відомостей, документів, інформації що унеможливлювало звернення за пільгами, посвідченнями та призначенні одноразової грошової допомоги. Крім того, дружина загиблого чекала на судове рішення у справі свекрухи, оскільки особисто звертатися до суду з такого ж питання не було сенсу до розгляду первісної справи та ухвалення у ній позитивного судового рішення. Після набуття чинності судового рішення у справі № 480/5868/21 мама і дружина загиблого повторно, 21 березня 2023 року, на пропозицію уповноваженого органу (Сумський ОТЦКСП) повторно подали заяви про призначення одноразової грошової допомоги.
В зв`язку з порушенням прав і свобод, позивачка звернулась до суду із заявою за захистом порушенням власних права та прав неповнолітнього сина. Наслідком звернення до суду стала справа № 480/9613/23 позовні вимоги в якій стосувалися визнання протиправними рішення, оформленого протоколом № 21/С від 28 липня 2023 року про залишення без розгляду заяви від 21.03.2023 про призначення одноразової грошової допомоги позивачам ОСОБА_1 та сину загиблого при захисті Батьківщини колишнього військовослужбовця ОСОБА_3 - ОСОБА_2 і зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивачки від 21 березня 2023 р. та призначити і виплатити їй та сину загиблого належну їм частку одноразової грошової допомоги у розмірі 2/3 від 750-кратного прожиткового мінімуму (в рівних долях кожному), як це передбачено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та члені їх сімей" в редакції чинній на час ухвалення рішення.
Разом з тим, станом на грудень 2023 року, зазначені позовні вимоги втратили актуальність, оскільки відповідач за час знаходження справи в провадженні Сумського окружного адміністративного суду розглянув заяву позивачів та знову відмовив у призначенні, одноразової грошової допомоги, мотивуючи свою відмову обставинами, які попередніми судовими рішеннями були скасовані.
Таким чином, про порушення свого права на отримання одноразової грошової допомоги в належному розмірі позивачі дізналися 28 липня 2023 року, а перебіг строку почався з 31 серпня 2023 року відколи позивачка дізналась про порушення її прав відповідачем. Порушення прав позивачів, на думку їх представника, також підтверджується листом Сумського ОТЦК і СП від 31.08.2023, яким позивачам повідомлено, що матері загиблого призначено одноразової грошової допомоги в розмірі 1/3 частки від 500-кратного прожиткового мінімуму (241666 грн). Копію протоколу відповідача № 22/в від 08.12.2023 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги 25 грудня 2023 року.
Однак, суд зазначає, що отримання позивачкою листа від відповідача у відповідь на її заяву щодо виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, не змінює момент, коли позивачка дізналася про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивачка почала вчиняти дії щодо реалізації свого права.
Таким чином, шестимісячний строк звернення до суду з вимогами про виплату позивачам разової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2017, завершився ще у грудні 2017 року. Позивачі звернулися до суду в січні 2024 року, тобто з пропуском строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 121 КАС України, суд за заявою учасника справи може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулася з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.
З урахуванням положень статей 122, 123 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 8 і 9 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
8. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
9. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 3 Порядку "Призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 в діючій на час виникнення правовідносин редакції (далі - Порядок № 975), який визначає механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст), днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.
Обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.
Таким чином, обставини, якими позивачі обґрунтовують поважність пропуску строку звернення до суду за захистом своїх прав, суд вважає неповажними. Належних доказів на підтвердження існування обставин, які об`єктивно є непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду, позивачі суду не надали.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачі без поважних причин пропустили строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами. Визначений в пункті 8 ст. 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" строк для звернення за отриманням одноразової грошової допомоги починає перебіг відповідно до пункту 3 Порядку № 975 з дати загибелі (смерті) військовослужбовця, що зазначена у свідоцтві про його смерть.
Оскільки відповідно до ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено коло осіб, які у випадках, зазначених в підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги як самих близьких загиблого (померлого) військовосліжбовця, а саме: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого), то законодавець вважав, що такі особи будуть обізнані про день загибелі (смерті) військовослужбовця саме із свідоцтва про його смерть, яке видається органами державної реєстрації актів цивільного стану за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб (ст. 4 ч. 2 і ст. 17 ч. 6 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану").
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу;
Частиною 3 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, зокрема, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Вказані представником позивачів доводи щодо моменту перебігу строку позовної давності - , з якого позивачі обізнані з фактом порушення їх прав після отримання листа відповідача у відповідь на їх заяву слідує вважати надуманими підставами оскільки самі позивачі не заперечують, що достовірно знали про загибель ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що мати загиблого зверталася до суду з позовами про оскарження наказів військової частини, висновків ВЛК, вважали передчасним самим звертатися до суду.
Оскільки вказані підстави для поновлення строку звернення до суду з вказаними позовними вимогами суд вважає неповажними, позовну заяву необхідно залиши без розгляду.
Керуючись ст. ст. 240, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя М.М. Шаповал