Справа № 639/2124/23
Суддя: Муратова С. О.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 639/2124/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2024 року м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Муратової С.О.,
при секретарі - Драгані О.А.,
05.05.2023 до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6900895 від 27.04.2023, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП; закрити провадження по справі щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 536,80 грн.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.05.2023 адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передано на розгляд до Київського районного суду м. Харкова (а.с. 16-17).
29.05.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №6900895 від 27.04.2023, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП; закрити провадження по справі щодо нього про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судовий збір у розмірі 536,80 грн.
На обґрунтування позовної заяви зазначив, зокрема, що 27.04.2023 поліцейським 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Болтовим А.М. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серія ЕАС № 69009895 про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 1 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Згідно постанови, 27.04.2023 22:05:55 в м. Харків, вул. Полтавський шлях, 37 водій керував транспортним засобом, в якому у темну пору доби не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п. 31.6 б ПДР - порушення заборонено керувати ТЗ у темну пору доби в умовах недостатньої видимості якщо не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів. Вказана постанова є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки він правил дорожнього руху не порушував, а дії поліцейського 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Болгова А.М. при її винесенні були протиправними.
27.04.2023 перед виїздом із с. Горішні Плавні біля м. Кременчука до м. Харків, позивач перевірив справність та роботу всіх освітлювальних приладів на керованому ним автомобілі. Потім позивач зупинявся в м. Полтава, під час перевірки автомобіля в цьому місті все працювало, в тому числі і лампи задніх габаритних ліхтарів. Далі позивач зупинявся на кожному блокпості, де перебували на посту в тому числі і поліцейські, біля таких населених пунктів: пгт. Чутово, Валки, пгт.Коротич, які розташовані впродовж шляху прямування, де освітлювальні прилади були справні. Останній блокпост, де зупинявся позивач та який був проїханий ним, був розташований біля населеного пункту Пісочин перед в`їздом в м. Харків, це близько за 15 хвилин до його зупинки співробітниками поліції, і всі освітлювальні прилади на керованому ним автомобілі були справні та працювали. Про те, що лампи задніх ліхтарів перестали горіти позивач дізнався після його зупинки працівниками поліції, оскільки вказані ліхтарі перестали горіти безпосередньо у дорозі під час руху. Навіть на продемонстрованому йому відео з реєстратора поліцейських було відображено, що лампи задніх габаритних ліхтарів то включалися, то ні, оскільки коли він на вимогу поліцейських зупиняв свій автомобіль, лампи задніх габаритних ліхтарів включилися, а потім погасли, і потім при заведенні автомобіля вже не загорілися. Отже, сам вихід з ладу ламп задніх габаритних ліхтарів відбувся на очах самих же поліцейських, був зафіксований на відео з реєстратора на їх автомобілі, був навіть продемонстрований позивачу, і поліцейському достеменно було зрозуміло про відсутність порушень правил дорожнього руху з боку водія. Водій повідомив, що їде з-під м. Кременчука, де забирав речі його жінки та дитини, які були ВПО, щоб перевезти їх у м. Харків до місця їх проживання, що проїхав безліч населених пунктів та блокпостів, що перевіряв справність та роботу всіх освітлювальних приладів на керованому ним автомобілі. Однак замість того, щоб попередити позивача про виявлені поліцейським несправності і дотриматися закону, поліцейським було вчинено всі дії впродовж 30 хвилин, майже протримавши позивача до настання комендантської години, щоб примусити позивача погодитися з тим, що він щось порушив. Поліцейський перевіряв автомобіль позивача, його водійські права, наявність/відсутність штрафів в невизначеному минулому, назвав, що водій вчинив п`ять правопорушень, зміст яких кожного разу змінював, намагався домовитися з водієм про те, щоб останній все визнав, тощо, а потім роздратувався, почав повищати голос, пішов до службового автомобіля, лише тоді надів на себе бодікамеру і порушуючи усі вимоги закону щодо належного розгляд справи прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, при врученні якої також переходив на крик. На вимогу позивача провести належний розгляд, ознайомити його з матеріалами справи інспектор відмовив. Подальший рух позивач здійснив, увімкнувши аварійну сигналізацію, як зазначив поліцейський, коли позивач його спитав про це, оскільки у такий час всі ремонтні станції є зачиненими, і належно усунути несправність було неможливо.
Позивач з постановою не згоден, вважає, що вона є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки він ПДР України не порушував, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, тому просить суд постанову скасувати, стягнути на свою користь понесені судові витрати. При цьому, оскаржувана постанова винесена без урахування положень п.п. б п.31.6 Правил дорожнього руху, яка забороняє саме подальший рух транспортного засобу за наявності певного виду несправності, а ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність виключно за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, тому оскаржувана постанова винесена безпідставно, так як в діях позивача не вбачається ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Інспектор не спростував наведених водієм аргументів щодо відсутності самого факту адміністративного правопорушення, сама по собі постанова у справі про адміністративне правопорушення, прийнята ним без обґрунтування її доказами, передбаченими ст. 251 КУпАП, не свідчить про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. В діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення через відсутність його вини, постанова не містить посилання на дослідження інспектором обтяжуючих чи пом`якшуючих відповідальність особи обставин, інших обставин, що мають значення для справи, які повинні бути враховані органом, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення. Інспектор не роз`яснив права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності як того вимагає ст. 268 КУпАП та інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 31.05.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, із повідомленням сторін (а.с. 24).
31.07.2023 до канцелярії суду надійшов відзив представника відповідача Управління патрульної поліції в Харківській області Пилипенко О. на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі (а.с. 49-56).
На обґрунтування відзиву зазначила, зокрема, що оцінюючи в сукупності обставини, на яких ґрунтуються вимоги та доводи, якими вони підтверджуються, позов є безпідставним та необґрунтованим, тому УПП в Харківській області ДПП повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Постанова серії ЕС № 6900895 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі є законною та обґрунтованою. Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Згідно з частиною другою статті 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов?язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі. Відповідно до пункту 2.3.6 ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Згідно з частиною другою статті 37 Закону України «Про дорожній рух», експлуатація транспортних засобів забороняється в разі виявлення технічних несправностей і невідповідності вимогам правил, норм, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також неукомплектованості відповідно до призначення. Відповідно до п. 31.4.3.а ПДР, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей зовнішніх світлових приладів, а саме кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.
В пункті 6.1.7.1 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» (далі - ДСТУ 3649:2010) зазначено, що габаритні вогні повинні функціонувати у сталому режимі. Відповідно до пункту 6.1.5 ДСТУ 3649:2010 кількість, колір та наявність зовнішніх світлових приладів на колісних транспортних засобах визначаються так: задній габаритний ліхтар має бути червоним, в кількості 2 штуки на даній категорії транспортних засобів, встановлення габаритних ліхтарів обов?язкове для всіх категорій колісних транспортних засобів. Згідно з пунктом 7.1.1 ДСТУ 3649:2010 відповідність вимогам 6.1.1-6.1.5, 6.1.6.1-6.1.6.3, 6.1.7.1-6.1.7.3, 6.1.7.5, 6.1.7.6 перевіряють візуально. Відповідно до пункту 31.6.6 ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.
Оскаржувана постанова винесена відповідно до КУпАП, а розгляд справи відбувся з дотриманням процедури визначеної цим же Кодексом. Під час розгляду справи поліцейський з`ясував, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, дослідив матеріали, які підтверджують винність останнього у вчиненні правопорушення, а також з`ясував всі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Позивачем не було надано жодних доказів для спростування факту вчинення ним правопорушення, а твердження Позивача, наведені у позовній заяві, є суперечливими та не підтверджуються доказами. При цьому надати відеозаписи на яких зафіксовано факт вчинення Позивачем правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача не має можливості, оскільки відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом N? 1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 встановлено строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів - 30 діб, отже зазначені відеозаписи зберігалися з 27.04.2023 по 27.05.2023 (включно), а відомості про те, що Позивач звернувся з позовною заявою про скасування постанови надійшли на адресу УПП в Харківській області ДПП лише 21.06.2023. У зв`язку з вказаним, вважає, що позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не підлягає задоволенню, оскільки постанова серії ЕАС №6900895 від 27.04.2023 винесена у відповідності до норм чинного законодавства.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 15.11.2023 залучено співвідповідача Департамент патрульної поліції до адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Болгова А.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 66-67).
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу у відсутність позивача (а.с. 9).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 20.12.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника ДПП та УПП в Харківській області ДПП Пилипенко О.С., в якій вона просить врахувати відзив на позовну заяву, який було надано до суду УПП в Харківській області ДПП. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі (а.с. 74).
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного:
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, 27.04.2023 інспектором 2 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Болговим А.М. винесено постанову серії ЕАС №6900895 від 27.04.2023 по справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 12-13).
Згідно копії оскаржуваної постанови, 27.04.2023 о 22.05 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_3 , за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 37, в якому у темну пору доби не горіли задні габаритні ліхтарі, чим порушив п. 31.6.б ПДР України порушено заборону керування транспортним засобом у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, якщо не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. До ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с. 12-13).
Із змісту позовної заяви вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає дії відповідача протиправними, а постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення незаконною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 КУпАП.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Звертаючись із позовною заявою позивач не погоджується з обставинами, викладеними в оскаржуваній постанові, посилаючись на відсутність складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.
Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Із постанови серії ЕАС № 6900895 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, вбачається, що в пункті 7 «До постанови додаються» зазначено: «відеозапис з портативного реєстратору Motorola VB 400 471770» (а.с. 13).
Відповідно до п.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яку затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026 (Далі Інструкція) включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Однак, до матеріалів справи представником відповідача не залучено диску з відеозаписом, зазначеним у п. 7 постанови серії ЕАС № 6900895 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та до відзиву на позовну заяву представником відповідача такий відеозапис не надано.
Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 зазначив, що візуальне спостереження за дотримання правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.
Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Враховуючи викладене, суд зазначає, що матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.
Зі змісту п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року №14 слідує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності буде відповідати вимогам ст. 283 КУпАП тоді, коли в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначено мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, ст. ст.278,279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.
Варто зазначити, що презумпція невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень. Таку позицію констатував і Європейський суд з прав людини, зокрема у справі "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, є недоведеним.
Відповідачем в супереч вказаному вище на спростування пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було вказано в постанові жодних достатніх, належних та допустимих доказів, а тому така постанова не може вважатись обґрунтованою.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного та справедливого розгляду справи, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу і стадією розгляду справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 536,80 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 77, 205, 229, 241-246, 255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд, -
Скасувати постанову серії ЕАС № 6900895 від 27.04.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: С.О. Муратова