Справа № 340/473/24
Суддя: С.В. ДЕГТЯРЬОВА
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/473/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дегтярьової С.В., розглянувши адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради від 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про заробітну плату з травня 1991 року по грудень 1998 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради від 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про заробітну плату з травня 1991 року по грудень 1998 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 29.11.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради від 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про заробітну плату з травня 1991 року по грудень 1998 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що позивач являється пенсіонером і перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 29.11.2023 року одержує пенсію за віком, яку призначено на підставі рішення №42 від 20.11.2023 р.

Ознайомившись з рішенням про призначення пенсії за віком №42 від 20.11.2023, позивач виявив, що період: травень-грудень 1991 року; 1992 рік; 1993 рік; 1994 рік; 1995 рік; 1996 рік; 1997 рік; 1998 рік, не зарахований до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком. В зв`язку з цим, позивач звернувся до відповідача із заявою від 25.12.2023 р., в якій просив вказати причину чому такий стаж не зарахований до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило, що при прийнятті рішенням від 20.11.2023 №42 стаж обчислений згідно з наданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, страховий стаж склав 32 роки 9 місяців 21 день. При цьому, до страхового стажу не було враховано періоди роботи згідно архівних довідок, виданих об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про періоди заробітної плати з травня 1991 року по грудень 1998 року, оскільки у вказаних довідках його "по батькові" відсутнє або містить скорочення, відтак не відповідає паспортним даним ОСОБА_1 .

Позивач стверджує, що пенсійним органом залишено поза увагою той факт, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, в першу чергу є трудова книжка, тоді ж як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, зокрема виданих архівними установами, можливе лише у випадку відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів. Натомість, надані архівні довідки, видані Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області від 10.10.2023 вх. №Я-318/05-01 за період роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба"), а також від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про періоди заробітної плати з травня 1991 року по грудень 1998 року, повністю відповідають записам у трудовій книжці. Окрім того, у вказаних довідках зазначена заробітна плата, нарахована та виплачена йому з травня 1991 року по грудень 1998 року, що також збігається з періодом його роботи, зазначеним у трудовій книжці. Також просить суд, звернути увагу на те, що Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області у складених довідках одночасно зазначено, що у справах архівного фонду відомості про інших працівників з прізвищем, ім`ям, по батькові ОСОБА_1 , відсутні.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.02.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.34).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову (а.с.39-41). Відповідач стверджував, що статтею 24 Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, що страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Частиною 2 статті 24 Закону №1058 передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж позивача становить 32 роки 09 місяців 21 день. До страхового стажу не було враховано періоди роботи згідно архівних довідок, виданих об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про періоди заробітної плат з травня 1991 року по грудень 1998 року, оскільки у вказаних довідках по батькові позивача відсутнє або містить скорочення, відтак не відповідає його паспортним даним. Зазначає, що, відповідно до пункту 26 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує трудовий стаж, не збігається з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку.

Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами, що 14.11.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058, до якої додав, зокрема, трудову книжку, архівну довідку від 10.10.2023 р. №Я-319/05-02 про заробітну плату з травня 1991 року по грудень 1998 року та архівну довідку від 10.10.2023 р. №Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (а.с.15-18, 20-23, 53).

Згідно із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №42 від 20.11.2023 року, за наслідками розгляду вищевказаної заяви позивача призначено пенсію за віком з 29.11.2023 року, страховий стаж відповідачем визначено в 32 роки 9 місяців 21 день (а.с.61зв.).

Позивач в позовній заяві вказує, що при ознайомленні з рішенням №42 від 20.11.2023 року він виявив, що період травень-грудень 1991 р., 1992-1998 рік не зарахований до загального трудового стажу для призначення пенсії за віком.

У зв`язку із чим він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою, у якій просив вказати причини того, чому такий стаж не був зарахований до загального трудового стажу для призначення пенсії (а.с.24).

Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача про те, що до страхового стажу не було враховано періоди роботи згідно архівних довідок, виданих об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради 10.10.2023 №Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 №Я-319/05-02, про періоди заробітної плат з травня 1991 року по грудень 1998 року, оскільки у вказаних довідках по батькові позивача відсутнє або містить скорочення, відтак не відповідає його паспортним даним. З огляду на зазначене, періоди роботи, згідно наданих архівних довідок, можуть бути враховані до його страхового стажу за умови встановлення юридичного факту належності в установленому порядку (а.с.25-26).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV(у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV)).

Згідно із пунктом 1 частини 1статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Згідно із абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-ІV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: починаючи з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Згідно із статтею 56 Закону № 1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у ній. При цьому значення трудової книжки як основного документа, що підтверджує стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, правова норма статті 62 Вказаного Закону, передбачає, що основним документом для підтвердження стажу роботи є трудова книжка і лише при її відсутності, або відповідних записів у ній, стаж підтверджується згідно із Порядком, затвердженим Постановою КМУ № 637.

Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що для призначення пенсії за віком за даними трудової книжки необхідна наявність в ній відомостей щодо стажу роботи. Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Відповідно до ч. 1ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1,4ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ізст.76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З копії трудової книжки колгоспника №176 від 15.03.1981 року вбачається, що у ній містяться записи, зокрема про те, що позивач з 1991 року по 12.09.2000 рік працював в колгоспі "Дружба" (в подальшому КСП "Дружба" - ТОВ "Дружба") (а.с.16-17).

В ході дослідження трудової книжки під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, відповідач в рішенні про призначення пенсії не вказав про будь-які, на його думку, недоліки такої трудової книжки, а також не зазначив підстав того, чому такі періоди трудової діяльності позивача не можуть бути зараховані на підставі трудової книжки.

Згідно із копією архівної довідки від 10.10.2023 року №Я-318/05-01, виданої архівною установою Об`єднаний трудовий архів Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про стаж роботи ОСОБА_1 у ТОВ "Дружба" у 1980-1981, 1986-1989, 1991-2000 р., у документах архівного фонду "Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Дружба" Дружелюбівської ради Добровеличківського району Кіровоградської області" у книгах обліку трудового стажу, у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1980-1981, 1988-1989, 1991-1992 роки є відомості про кількість відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 (Ю. - у 1980 -1981, 1992 рр. (так у документі), у 1991, 1993-2000 рр. - по батькові не вказано) (а.с.21).

Окрім того, надаючи вказану довідку Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області зроблено примітку, що у справах архівного фонду записи про інших працівників з прізвищем, ім`ям, по батькові ОСОБА_1 відсутні (а.с.20).

Також, відповідно до копії архівної довідки від 10.10.2023 року №Я-319/05-01, виданої архівною установою Об`єднаний трудовий архів Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області про розмір заробітної плати ОСОБА_1 у ТОВ "Дружба" у травні 1991 - грудні 1998 роках, у документах архівного фонду "Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Дружба" Дружелюбівської сільської ради Добровеличківського району Кіровоградської області" у книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1991-1998 роки значиться ОСОБА_1 - у 1992 -1993 рр., 1991,1994-2000 рр. - по батькові не вказано (а.с.23).

Матеріали справи не містять вказівок відповідача на те, що записи у трудовій книжці позивача, їх співставлення між собою, містять протиріччя, та не підтверджують факт роботи позивача у спірні періоди.

Законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Наявність же відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Пенсійний орган не врахував змісту трудової книжки позивача, а послався на те, що в архівних довідках про підтвердження тих же періодів, відсутнє або не повністю вказане по батькові позивача в довідці, не зважаючи на те, що визначальним є підтвердження факту зайнятості особи записами у трудовій книжці.

Крім того суд зазначає, що частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із нормами пункту 4.7 Порядку № 22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про те, що до стажу позивача не може бути зарахований період роботи з травня 1991 року по 2000 рік у колгоспі "Дружба" за наявності записів у трудовій книжці та відсутності зауважень щодо їх виконання, лише у зв`язку з тим, що у архівних довідках від 10.10.2023 року №Я-318/05-01 та №Я-319/05-01, виданих архівною установою Об`єднаний трудовий архів Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, не вказано або вказано у скороченій формі по батькові позивача, не є належною підставою для відмови у зарахуванні таких періодів до страхового стажу, а тому рішення в цій частині є протиправним.

При цьому судом взято до уваги той факт, що зауважень з приводу належності трудової книжки позивача відповідачем не висловлено ні в рішенні про призначення пенсії, ні у відзиві на позов.

У позовній заяві позивач просить суд зобов`язати відповідача зарахувати до його страхового стажу періоди роботи згідно архівних довідок, виданих Об`єднаним трудовим архівом Добровеличківської селищної ради від 10.10.2023 № Я-318/05-02 за періоди роботи з 1991 по 2000 роки в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") та від 10.10.2023 № Я-319/05-02, про заробітну плату з травня 1991 року по грудень 1998 року.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ця мета перекликається зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Відповідно до неї кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути «ефективним» як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством (пункт 64 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 (заява № 40450/04).

Засіб юридичного захисту має бути «ефективним» в теорії права та на практиці, зокрема, в тому сенсі, що можливість його використання не може бути невиправдано ускладнена діями або бездіяльністю органів влади держави-відповідача (пункт 95 рішення ЄСПЛ у справі «Аксой проти Туреччини» від 18.12.1996 (заява № 21987/93).

При оцінці ефективності необхідно враховувати не тільки формальні засоби правового захисту, а й загальний правовий і політичний контекст, в якому вони діють, й особисті обставини заявника (пункт 101 рішення ЄСПЛ у справі «Джорджевич проти Хорватії» від 24.07.2012 (заява № 41526/10); пункти 36-40 рішення ЄСПЛ у справі «Ван Остервійк проти Бельгії» від 06.11.1980 (заява № 7654/76). Отже, ефективність засобу захисту оцінюється не абстрактно, а з урахуванням обставин конкретної справи та ситуації, в якій опинився позивач після порушення.

Як зазначається у рішенні Конституційного Суду України від 29.08.2012 № 16-рп/2012, Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині третій статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 № 13-рп/2011).

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 підкреслив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. При цьому за своєю суттю правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 № 3-рп/2003).

Отже, рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд вважає, що відповідач, користуючись, зокрема, наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різних способів та засобів для дотримання своїх зобов`язань, протиправно не врахував під час прийняття рішення про призначення позивачу пенсії записи в трудовій книжці позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи особи, та записи в якій підтверджують період роботи в колгоспі "Дружба" з 1991 по 2000 р.

Таким чином, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, суд, з метою остаточного вирішення спору між сторонами, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення пенсії за віком №42 від 20.11.2023 року в частині обрахунку стажу позивача та зобов`язати управління перерахувати стаж та пенсію врахувавши вищевказані періоди його роботи до загального трудового стажу.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини першої статті 139 КАС України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 3 статті 139 КАС України встановлено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частиною 8 статті 139 КАС України передбачено, що у випадку якщо, зокрема, спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

З урахуванням встановлених обставин у справі, враховуючи, що спір в даному випадку виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд приходить до висновку про необхідність покладення на відповідача судових витрат у повному обсязі, а саме у сумі 1211,20 грн., які слід стягнути за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.ст.132, 134, 139, 243-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення пенсії за віком №42 від 20.11.2023 року в частині визначення тривалості стажу ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області перерахувати страховий стаж ОСОБА_1 зарахувавши періоди роботи ОСОБА_1 в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") з травня 1991 року по 12.09.2000 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести з 29.11.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням до його стажу періоду роботи в колгоспі "Дружба" (ТОВ "Дружба") з травня 1991 року по 12.09.2000 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Повний текст рішення виготовлений 18.03.2024 року (перший робочий день) у зв`язку з тим, що суддя Дегтярьова С.В. в період з 01.03.2024 року по 15.03.2024 року не здійснювала правосуддя.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду С.В. ДЕГТЯРЬОВА