Справа № 686/4800/24
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/4800/24
Провадження № 2-а/686/78/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Цибульської Г.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дідура І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

16 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до УПП в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 12.02.2024 року була винесена постанова серії ЕНА № 1427149 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. та притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. При цьому, позивач вказав, що зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач керуючи транспортним засобом Renault Megane, днз НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому, на перехресті вул. Вайсера-Проскурівського підпілля, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. 8.4 б ПДР. Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки ПДР він не порушував, інспектор не надав належних доказів вчинення правопорушення позивачем та в постанові не зазначено технічний засіб, за допомогою якого зафіксовано порушення.

А тому, просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на його користь судовий збір.

Ухвалою судді від 21.04.2024 року відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

07 березня 2024 року представник відповідача Управління патрульної поліції в Хмельницькій області подав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що 12.02.2024 року інспекторами патрульної поліції проводилась відеофіксація на місці вчинення адміністративного правопорушення і на відеозаписі з нагрудного відео реєстратора «475905» зафіксовано, що транспортний засіб Renault Megane, днз НОМЕР_1 , в м. Хмельницькому, на перехресті вул. Вайсера-Проскурівського підпілля не здійснює зупинку перед знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Окрім того, зазначено, що в п. 7 постанови про адміністративне правопорушення інспектор зазначив, що долучає відеозапис з технічного пристрою 479505.

А тому, просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача Дідур І.І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таку, судом встановлено, що 12 лютого 2024 року інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону старшим лейтенантом поліції Шостацьким А.І. УПП в Хмельницькій області була винесена постанова серії ЕНА № 1427149 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за ч. 1 ст. 122 КУпАП, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн. 00 коп., та відповідно до якої, позивач 12 лютого 2024 року о 17 год. 24 хв. у м. Хмельницькому на перехресті вулиць Вайсера/Проскурівського підпілля, керуючи транспортним засобом «Renault Megane», днз НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено, чим порушив вимогу п. 8.4 б ПДР України.

У вказаній постанові, у графі «до постанови додаються», зазначено: відео 475905.

Дані обставини підтверджуються копією постанови серії ЕНА № 1427149 від 12.02.2024 року.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі ПДР).

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до Правил дорожнього руху України, пунктом 8.4 «б» визначено знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Положенням ч.1 ст.122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Тобто, положення Закону №580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року № 1408/27853 (далі по тексту - Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідачем на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду були надані докази, а саме: відео із нагрудного відео реєстратора «475905».

На відеозаписі, наданого відповідачем, зафіксовано факт вчинення позивачем правопорушення.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст.ст.75-76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Отже, судом встановлено, що позивач здійснив проїзд без зупинки в зоні дії дорожнього знаку «STOP», що є порушенням вимог п. 8.4 б ПДР України, а тому працівником поліції було правомірно винесено постанову про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Наданих доказів для встановлення вини позивача, суд вважає, достатніми для прийняття оспорюваного рішення.

Даючи оцінку зібраним у справі доказам, судом досліджено, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкцій статті, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного і у відповідності зі ст. 2, 5, 15, 72-77, 78, 79, 241-246, 250, 251 КАС України , ст.ст.121 ч. 5, 222, 251, 254, 255, 256, 280, 288 КУпАП, суд, -

ухвалив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 18 березня 2024 року.

Суддя: О.М. Палінчак