Справа № 461/7583/23
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/7583/23 пров. № А/857/4242/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Ханащак С.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року (головуючого судді Радченка В.Є., ухвалене у відкритому судовому засіданні без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Львів) у справі №461/7583/23 за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 12.09.2023 звернувся в суд з позовом до Львівської митниці в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 0805/20900/23 від 08.08.2023 по притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 статті 471 МК України.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, вважає рішення суду першої інстанції незаконним і необґрунтованим. Вказує серед іншого, що слід закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу передбаченого частиною 2 статті 471 МК України правопорушення, оскільки у його діях відсутній такий обов`язковий елемент правопорушення як умисна мета, адже належний вантаж не приховував, переміщував все разом, що не заборонено законом. Подані до митного контролю товаросупровідні документи на гуманітарний вантаж не містять жодних недостовірних відомостей, які полягали у недекларуванні товарів, відсутня вина, як у формі умислу (оскільки при декларуванні товару він не передбачав настання шкідливих наслідків свого діяння, не бажав їх та не допускав настання цих наслідків), так і в формі необережності (оскільки він не передбачав можливості настання шкідливих наслідків свого діяння і не міг їх передбачити). Зазначає, що митним органом не доведено правомірність притягнення його до відповідальності за порушення митних правил, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття ним всіх необхідних заходів, які б засвідчили правомірність їх дій та обґрунтованість висновків. Громадянин самостійно обирає відповідний канал «зелений коридор» або «червоний коридор» для проходження митного контролю за двоканальною системою, тобто намір приховувати у нього був відсутній. При ввезенні (пересиланні) на митну територію України товари, визначені відповідно до Закону України «Про гуманітарну допомогу» як гуманітарна допомога, звільняються від оподаткування ввізним митом (стаття 287 Митного кодексу України). Як вбачається в матеріалах долучених до позовної заяви першої інстанції копію Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою з повним переліком, однак, у ній відсутній відбиток штампа ПМК посадової особи митниці, що прийняла МД до оформлення, відсутній відбиток особистої номерної печатки посадової особи митниці, що завершила митне оформлення. Крім того, наявний штрих код на копії декларації не підлягає зчитуванню. Згідно з пунктом 16 Положення про митні декларації, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 450 митна декларація на паперовому носії вважається оформленою за наявності на всіх її аркушах відбитка особистої номерної печатки посадової особи митного органу, яка завершила митне оформлення. Відтак, долучена позивачем до позовної заяви копія Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою підтверджує подання такої під час митного оформлення. Оцінивши усі докази по справі в їх сукупності, вважає, що під час розгляду даної справи не здобуто та суду не надано достатніх, належних, достовірних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 471 МК України. За конкретних обставин, у особи, яка притягується до відповідальності, не встановлено умислу щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України. Він на волонтерських засадах, безоплатно, здійснював перевезення гуманітарної допомоги через митний кордон України для Благодійної організації «Благодійний фонд «Східняки», що підтверджується відповідними доказами, а відтак, свідчить про відсутність в його діях умислу на вчинення правопорушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 МК України. В бланку декларації відсутній прямокутний штемпель «під митним контролем» який повинен був поставити співробітник Львівської митниці, а сам бланк Декларації не відповідає постанові Кабінету Міністрів від 26 березня 2022 року №326, також є незрозумілим чому для оцінки для нарахування 30% від гуманітарної допомоги Львівська митниця відібрала тільки нові речи і не були взяті ні ретурн, ні брак, ні вживані.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

12.03.2024 до Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, просить задовольнити його апеляційну скаргу в повному обсязі.

Сторони в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку, визначеному статтею 268 КАС України та неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 24.06.2023 р. близько 19 год. 37 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці прибув автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 з вантажем - «гуманітарна допомога».

ОСОБА_1 як підставу для пропуску на митну територію України вантажу подав декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023. Відповідно до якої, на адресу благодійної організації «Східняки», як гуманітарна допомога переміщується 1330 кг. товарів, а саме: 1) продукти харчування, пластівці, консерви 3 сумки, вагою 20 кг., 2) взуття нове (686 пар), взуття б/в 68 ящиків, вагою 350 кг., 3) одяг новий, return, б/в, брак 32 пакета, вагою 320 кг., 4) речі домашнього вжитку (каски дитячі, ялинкові іграшки, посуд, інтер`єрні дитячі іграшки та інше 51 мішків 300 кг., 5) корм для псів 40 мішків - 340 кг. (аркуш справи 43).

Відповідно до поданих ОСОБА_1 товаросупровідних документів та митної декларації, одержувачем гуманітарної допомоги зазначено Благодійна організація Благодійний фонд «Східняки» (62459, Харківська область, смт. Високий, вул. Свято - Ільїнська, 29).

Після перевірки заявлених відомостей та завірення декларації штампом «Під митним контролем № « 295», під час проведення митного огляду вказаного вище автомобіля без ознак приховування службовими особами відповідача було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: 1) Кросівки S-SPORT, арт. 1505-BZ07M 204 пари; 2) Сумки GOLA Redford Playoff CUC301 8 шт.; 3) Сумки GOLA Redford Tournament CUC195 3 шт.; 4) Сумка на пояс NIKE DB0490-411 10 шт.; 5) Сумка на пояс NIKE DV9031-469 5 шт.; 6) Сумка на пояс NIKE DD7224-010 2 шт.; 7) Рюкзак NIKE DQ5617-417 4 шт.; 8) Рюкзак NIKE DD0559-258 5 шт.; 9) Рюкзак NIKE BA5381-605 4 шт.; 10) Рюкзак NIKE DC4244-334 4 шт.; 11) Штани спортивні Slazenger шт.; 12) Футболка ENGLAND 130 шт.; 13) Джинси G-STAR Multy 2644654 8 шт.; 14) Джинси DUNLOP 2634004 3 шт.; 15) Купальник SEAFOLLY 9 шт.; 16) Нижня частина купальника SEAFOLLY 22 шт.; 17) Топ REEBOK 2530423 5 шт.; 18) Труси Lee Cooper 2422611 40 шт.; 19) Поло Slazenger 2542025 8 шт.; 20) Поло PIERE CARDINE 2540257 2 шт.; 21) Спортивні штани Slazenger 9 шт.; 22) Джинси ARMANI EXCHANSE 2644266-03 1 шт.; 23) Джинси JACK JONES 12148796 1 шт.; 24) Джинси LEVIS PREMIUM 2520228-16 1 шт.

Стосовно ОСОБА_1 28.06.2023 було складено протокол про порушення митних правил №0805/20900/23.

Відповідно до висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0572 від 19.07.2023 складеного Експертом Седлецький В.В. (свідоцтво від 31.08.2022 №467 на право проведення товарознавчого дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання, видане ЕКК Державної митної служби України), об`єкт(и) експертизи згідно з постановою про призначення експертизи від 04.07.2023 в справі про порушення митних правил №0805/20900/23: 1) Кросівки S-SPORT, арт. 1505-BZ07M - 204 пари; 2) Сумки GOLA Redford Playoff CUC301 - 8 шт.; 3) Сумки GOLA Redford Tournament CUC195 - 3 шт.; 4) Сумка на пояс NIKE DB0490-411 - 10 шт.; 5) Сумка на пояс NIKE DV9031-469 - 5 шт.; 6) Сумка на пояс NIKE DD7224-010 - 2 шт.; 7) Рюкзак NIKE DQ5617-417 - 4 шт.; 8) Рюкзак NIKE DD0559-258 - 5 шт.; 9) Рюкзак NIKE BA5381-605 - 4 шт.; 10) Рюкзак NIKE DC4244-334 - 4 шт.; 11) Штани спортивні Slazenger 670648-18 - 51 шт.; 12) Футболка ENGLAND - 130 шт.; 13) Джинси G-STAR Multy 2644654 - 8 шт.; 14) Джинси DUNLOP 2634004 - 3 шт.; 15) Купальник SEAFOLLY - 9 шт.; 16) Нижня частина купальника SEAFOLLY - 22 шт.; 17) Топ REEBOK 2530423 - 5 шт.; 18) Труси Lee Cooper 2422611 - 40 шт.; 19) Поло Slazenger 2542025 - 8 шт.; 20) Поло PIERE CARDINE 2540257 - 2 шт.; 21) Спортивні штани Slazenger - 9 шт.; 22) Джинси ARMANI EXCHANSE 2644266-03 - 1 шт.; 23) Джинси JACK JONES 12148796 - 1 шт.; 24) Джинси LEVIS PREMIUM 2520228-16 - 1 шт., Всього 539 пар/шт. Загальна вартість вилучених товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 04.07.2023 в справі про порушення митних правил №0805/20900/23, станом на 28.06.2023, становить 561771,90 грн. (а.с.38-42).

Постановою в.о. заступника начальника - начальника управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Львівської митниці Кравченка Т.В. від 08.08.2023 у справі про порушення митних правил №0805/20900/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 Митного кодексу України (далі МК України), та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 168531,57 гривень. Товар, тимчасово вилучений згідно протоколу про порушення митних правил від 28.06.2023 №0805/20900/23, а саме: 1) Кросівки S-SPORT, арт. 1505-BZ07M - 204 пари; 2) Сумки GOLA Redford Playoff CUC301 - 8 шт.; 3) Сумки GOLA Redford Tournament CUC195 - 3 шт.; 4) Сумка на пояс NIKE DB0490-411 - 10 шт.; 5) Сумка на пояс NIKE DV9031-469 5 шт.; 6) Сумка на пояс NIKE DD7224-010 - 2 шт.; 7) Рюкзак NIKE DQ5617-417 - 4 шт.; 8) Рюкзак NIKE DD0559-258 - 5 шт.; 9) Рюкзак NIKE BA5381-605 - 4 шт.; 10) Рюкзак NIKE DC4244-334 - 4 шт.; 11) Штани спортивні Slazenger 670648-18 - 51 шт.; 12) Футболка ENGLAND - 130 шт.; 13) Джинси G-STAR Multy 2644654 - 8 шт.; 14) Джинси DUNLOP 2634004 - 3 шт.; 15) Купальник SEAFOLLY - 9 шт.; 16) Нижня частина купальника SEAFOLLY - 22 шт.; 17) Топ REEBOK 2530423 5 шт.; 18) Труси Lee Cooper 2422611 - 40 шт.; 19) Поло Slazenger 2542025 - 8 шт.; 20) Поло PIERE CARDINE 2540257 - 2 шт.; 21) Спортивні штани Slazenger - 9 шт.; 22) Джинси ARMANI EXCHANSE 2644266-03 - 1 шт.; 23) Джинси JACK JONES 12148796 - 1 шт.; 24) Джинси LEVIS PREMIUM 2520228-16 - 1 шт. вирішено повернути ОСОБА_1 . Стягнуто з гр. ОСОБА_1 на корить Львівської митниці 3293,39 грн. за зберігання товару на складі митниці (а.с.11-13).

Вважаючи постанову протиправною позивач звернувся в суд з вимогами про її скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що стосовно ОСОБА_1 правомірно 28.06.2023 року було складено протокол про порушення митних правил № №0805/20900/23 та 08.08.2023 постановою №0805/20900/23 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого частиною 2 статті 471 МК України.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 458 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із частиною 2 статті 471 МК України, недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до частини 1 статті 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно статті 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 489 МК України встановлює, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави ля звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України. Посадова особа митного органу, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Частиною 1 статті 531 МК України, встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до вимог статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтею 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Колегія суддів враховує, що пунктами 8, 9 частини 1 статті 4 МК України визначено, що декларантом є особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування. Декларація митної вартості - документ встановленої форми, що подається декларантом і містить відомості щодо митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України чи стосовно яких змінюється митний режим.

Пункт 20 частини 1 статті 4 МК України встановлює, що митна декларація - заява встановленої форми, в якій особою зазначено митну процедуру, що підлягає застосуванню до товарів, та передбачені законодавством відомості про товари, умови і способи їх переміщення через митний кордон України та щодо нарахування митних платежів, необхідних для застосування цієї процедури.

Як вбачається із пункту 37 частини 1 статті 4 МК України перевізник - особа, яка переміщує товари або бере на себе зобов`язання та відповідальність за переміщення товарів через митний кордон України та/або митною територією України, зокрема: для змішаного (комбінованого) перевезення - особа, яка використовує (експлуатує) транспортний засіб, що безпосередньо приводить у рух або перевозить розміщені на ньому інші транспортні засоби як активний транспортний засіб; для морського чи повітряного перевезення за договором чартеру (фрахтування) судна - особа, яка укладає договір і видає авіаційну вантажну накладну (Air Waybill) або коносамент (Bill of Lading) з метою безпосереднього перевезення товарів.

Згідно частини 1 статті 257 МК України, видно, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частин 1, 6, 8 статті 264 МК України, митна декларація реєструється та приймається митним органом у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій. З моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Нормами статті 266 МК України визначено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, застановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно з нормами статті 366 МК України «двоканальна система» це спрощена система митного контролю, яка дає громадянам змогу здійснювати декларування, обираючи один з двох каналів проходу (проїзду транспортними засобами особистого користування) через митний кордон України. Канал, позначений символом зеленого кольору («зелений коридор»), призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню. Канал, позначений символом червоного кольору («червоний коридор»), призначений для всіх інших громадян.

Відповідно до частини 1 статті 374 МК України товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/ або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до ст. 197 МК України встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Частиною 8 статті 374 МК України визначено, що товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро, що пересилаються (переміщуються) на митну територію України в міжнародних поштових відправленнях, міжнародних експрес-відправленнях, у ручній поклажі, супроводжуваному та несупроводжуваному багажі, а також товари (крім підакцизних), незалежно від їх фактурної вартості, що переміщуються на митну територію України у вантажних відправленнях, підлягають декларуванню та митному оформленню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, а також дозволів (ліцензій), сертифікатів відповідності чи свідоцтв про визнання відповідності у випадках, установлених законодавством України для суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, та оподатковуються ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України.

Разом з цим, санкція частини 2 статті 471 МК України передбачає накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів.

Отже, розмір штрафу покладається в основу рішення суб`єкта владних повноважень, постанова носить обов`язковий характер, підлягає безумовному виконанню, є виконавчим документом та відповідно від встановлення митної вартості переміщуваних речей залежить розмір міри відповідальності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також розмір розмитнення товару.

В основу визначення розміру штрафних санкцій митний орган покликається на висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України № -0572 від 19.07.2023, відповідно до якого загальна вартість вилучених предметів в справі про порушення митних правил №0805/20900/23 становить 561771,90 грн.

Колегія суддів вважає, що зазначений висновок є належним доказом з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 515 МК України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно з нормами статті 516 МК України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Відповідно до частин 2, 3 статті 357 МК України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно частини 15 розділу V наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС від 02.12.2016 № 1058, під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами застосовуються методи досліджень та методики проведення експертиз, які визначені в нормативно-правових актах та нормативно-технічних документах (міжнародні та національні стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції рекомендації, переліки, науково-технічна та довідкова література, програмні продукти тощо).

Таким чином, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено і підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823.

Згідно пункту 4 розділу III «Формування документації для проведення досліджень (аналізів. експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №1058, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові зазначені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предмету правопорушення.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 № 29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.

Із наведених норм слідує які враховуються апеляційним судом, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі, отже, висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби № -0572 від 19.07.2023 складеного Експертом Седлецький В.В. (свідоцтво від 31.08.2022 №467 на право проведення товарознавчого дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання, видане ЕКК Державної митної служби України), об`єкт(и) експертизи згідно з постановою про призначення експертизи від 04.07.2023 в справі про порушення митних правил №0805/20900/23: 1) Кросівки S-SPORT, арт. 1505-BZ07M - 204 пари; 2) Сумки GOLA Redford Playoff CUC301 - 8 шт.; 3) Сумки GOLA Redford Tournament CUC195 - 3 шт.; 4) Сумка на пояс NIKE DB0490-411 - 10 шт.; 5) Сумка на пояс NIKE DV9031-469 - 5 шт.; 6) Сумка на пояс NIKE DD7224-010 - 2 шт.; 7) Рюкзак NIKE DQ5617-417 - 4 шт.; 8) Рюкзак NIKE DD0559-258 - 5 шт.; 9) Рюкзак NIKE BA5381-605 - 4 шт.; 10) Рюкзак NIKE DC4244-334 - 4 шт.; 11) Штани спортивні Slazenger 670648-18 - 51 шт.; 12) Футболка ENGLAND - 130 шт.; 13) Джинси G-STAR Multy 2644654 - 8 шт.; 14) Джинси DUNLOP 2634004 - 3 шт.; 15) Купальник SEAFOLLY - 9 шт.; 16) Нижня частина купальника SEAFOLLY - 22 шт.; 17) Топ REEBOK 2530423 - 5 шт.; 18) Труси Lee Cooper 2422611 - 40 шт.; 19) Поло Slazenger 2542025 - 8 шт.; 20) Поло PIERE CARDINE 2540257 - 2 шт.; 21) Спортивні штани Slazenger - 9 шт.; 22) Джинси ARMANI EXCHANSE 2644266-03 - 1 шт.; 23) Джинси JACK JONES 12148796 - 1 шт.; 24) Джинси LEVIS PREMIUM 2520228-16 - 1 шт., Всього 539 пар/шт. Загальна вартість вилучених товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 04.07.2023 в справі про порушення митних правил №0805/20900/23, станом на 28.06.2023, становить 561771,90 грн. (а.с.38-42) проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом у справі про порушення митних правил.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 73 КАС України).

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Апеляційним судом у розглядуваній справі встановлено, що 24.06.2023 р. близько 19 год. 37 хв. в зону митного контролю «червоний коридор» пункту пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці прибув автомобіль марки «MERCEDES-BENZ SPRINTER 308 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням гр. України ОСОБА_1 з вантажем - «гуманітарна допомога».

ОСОБА_1 як підставу для пропуску на митну територію України вантажу подав декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023. Відповідно до якої, на адресу благодійної організації «Східняки», як гуманітарна допомога переміщується 1330 кг. товарів, а саме: 1) продукти харчування, пластівці, консерви 3 сумки, вагою 20 кг., 2) взуття нове (686 пар), взуття б/в 68 ящиків, вагою 350 кг., 3) одяг новий, return, б/в, брак 32 пакета, вагою 320 кг., 4) речі домашнього вжитку (каски дитячі, ялинкові іграшки, посуд, інтер`єрні дитячі іграшки та інше 51 мішків 300 кг., 5) корм для псів 40 мішків - 340 кг (аркуш справи 43) і як вбачається із змісту даної Декларації, її форма відповідає постанові Кабінету Міністрів України від 9 березня 2022 р. №235 та є відмітка Львівської митниці від 28.06.2023 «Під митним контролем», що спростовує відповідні доводи апелянта.

Достовірність відомостей, вказаних у цій декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 24.06.2023, позивач засвідчив своїм підписом, що ним не заперечується в апеляційних вимогах.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення декларації штампом «Під митним контролем № « 295», під час проведення митного огляду вказаного вище автомобіля без ознак приховування службовими особами відповідача було виявлено не задекларований за встановленою формою товар, а саме: 1) Кросівки S-SPORT, арт. 1505-BZ07M 204 пари; 2) Сумки GOLA Redford Playoff CUC301 8 шт.; 3) Сумки GOLA Redford Tournament CUC195 3 шт.; 4) Сумка на пояс NIKE DB0490-411 10 шт.; 5) Сумка на пояс NIKE DV9031-469 5 шт.; 6) Сумка на пояс NIKE DD7224-010 2 шт.; 7) Рюкзак NIKE DQ5617-417 4 шт.; 8) Рюкзак NIKE DD0559-258 5 шт.; 9) Рюкзак NIKE BA5381-605 4 шт.; 10) Рюкзак NIKE DC4244-334 4 шт.; 11) Штани спортивні Slazenger шт.; 12) Футболка ENGLAND 130 шт.; 13) Джинси G-STAR Multy 2644654 8 шт.; 14) Джинси DUNLOP 2634004 3 шт.; 15) Купальник SEAFOLLY 9 шт.; 16) Нижня частина купальника SEAFOLLY 22 шт.; 17) Топ REEBOK 2530423 5 шт.; 18) Труси Lee Cooper 2422611 40 шт.; 19) Поло Slazenger 2542025 8 шт.; 20) Поло PIERE CARDINE 2540257 2 шт.; 21) Спортивні штани Slazenger 9 шт.; 22) Джинси ARMANI EXCHANSE 2644266-03 1 шт.; 23) Джинси JACK JONES 12148796 1 шт.; 24) Джинси LEVIS PREMIUM 2520228-16 1 шт.

Про наявність зазначеного товару ОСОБА_1 в процесі декларування та усного опитування не заявив, у митній декларації не вказав, чим порушив вимоги статті 257 Митного кодексу України.

В своїх поясненнях від 28.06.2023 ОСОБА_1 вказав, що 20.06.2023 він завантажував автомобіль НОМЕР_1 гуманітарною допомогою в місті Mielec, Wolnosti 36 Poland. Після чого поїхав в пункт пропуску Шегині. Декларацію заповнював зі слів вантажників котрі вантажили авто, фізичної змоги не маю перераховувати. Злого умислу не мав, так як це гуманітарна допомога і призначена для нужденних в Харківській та Херсонській області.

Щодо поданого документу до позовної заяви під назвою «Darowiznа» Primax Sp. z o o, такий документ не перекладено українською мовою, а тому не може бути доказом у справі.

Частиною 1 статті 511 МК України визначено, що товари - безпосередні предмети порушення митних правил, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатись, на підставі чого вищевказані незадекларовані товари, були тимчасово вилучені протоколом про порушення митних правил та передані на склад Львівської митниці.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частини 2 статті 471 МК України, спростовуються наведеними вище доказами, адже ним було ввезено незадекларовані в митній декларації товари, які було тимчасово вилучено протоколом про порушення митних правил № 0805/20900/23 від 28.06.2023, у пред`явленій позивачем до митного контролю митній декларації відсутня інформація щодо товарів, тимчасово вилучених протоколом про порушення митних правил № 0805/20900/23 від 28.06.2023, а інших документів, які стосуються кількості і вартості тимчасово вилучених товарів, до митного контролю позивачем не подавалися, як не подані і до апеляційної скарги.

Митне оформлення - це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (пункт 23 частини 1 статті 4 МК України).

Відповідно до частини 5 статті 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується митним органом шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Як вбачається з матеріалів справи, посадова особа митного органу завершила митне оформлення та проставила відбиток особистої номерної печатки на обох деклараціях.

Аналізуючи вищенаведене та надаючи оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а тому постанова в.о. заступника начальника Управління боротьби з контрабандою та порушенням митних правил Львівської митниці Кравченка Т.В. від 08.08.2023 у справі про порушення митних правил №0805/20900/23 є законною, відповідно судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Суд також враховує позицію, вказану у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, судом апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, у пункті 23 рішення Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи, що і зроблено апеляційним судом переглядаючи рішення суду першої інстанції, аналізуючи відповідні доводи скаржника.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно частини 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 268, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 листопада 2023 року у справі №461/7583/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не оскаржується.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді Р.Й. Коваль

В.В. Гуляк

Повний текст постанови складено 18.03.2024