Справа № 240/34958/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/34958/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" про визнання дій протиправними зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Державної установи "Коростенська виправна колонія (№ 71)" щодо не виплати йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 19 209 грн. 59 коп.;

- зобов`язати Державну установу "Коростенська виправна колонія (№ 71)" здійснити виплату йому грошової компенсації вартості за неотримане речове майно в сумі 19 209 грн. 59 коп.

В обґрунтування позову Позивач вказує, що проходив службу у Державній установі "Коростенська виправна колонія (№71)". Відповідно до наказу начальника Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" від 15.08.2023 року звільнений зі служби та виключений зі списків особового складу. Відповідач після звільнення зі служби протиправно не виплатив йому грошову компенсацію за речове майно в розмірі 19 209 грн. 59 коп. Таку бездіяльність вважає протиправною.

Ухвалою суду від 26.12.2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позов Відповідача, Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)", проти позову заперечується в повному обсязі. Відповідач вважає, що Позивач ще 28.08.2023 року подав заяву про виплату спірної компенсації, а тому про порушення свого права Позивачу достовірно було відомо ще у серпня 2023 року. На думку Відповідача, відповідно до вимог ст.9-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", речове майно не входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, не є грошовою винагородою за певну роботу, а тому Позивачем пропущено строк, передбачений ч.5 ст.122 КАС України для звернення з даним позовом.

Розглянувши в порядку письмового провадження подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні відносини між сторонами щодо порядку та підстав виплати компенсації за вартості за неотримане речове майно врегульовано правовими нормами Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-XII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Так, відповідно до ч.1 ст.9-1 Закону №2011-XII речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходив службу у Державній установі "Коростенська виправна колонія (№71)". Відповідно до наказу начальника Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" від 15.08.2023 року №119/ос-23 звільнений зі служби за власним бажанням та виключений зі списків особового складу.

Механізм речового забезпечення персоналу Державної кримінально-виконавчої служби: осіб рядового і начальницького складу; спеціалістів, які не мають спеціальних звань; працівників, які працюють за трудовими договорами, врегульовано правовими нормами Порядку забезпечення речовим майном персоналу Державної кримінально-виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2013 р. № 578 (надалі - Порядок № 578).

Відповідно до вимог п.27 Порядку № 578 під час звільнення із служби особам рядового і начальницького складу за їх бажанням може видаватися речове майно особистого користування, яке не було ними отримано на день звільнення, або виплачуватися грошова компенсація за нього, розрахована із закупівельної вартості, яка діяла на 1 січня року виникнення права на отримання такого майна.

Розмір грошової компенсації за неотримане речове майно визначається пропорційно часу, що минув з моменту виникнення права на отримання речового майна, до дати звільнення із служби (не враховуючи місяць звільнення).

Судом встановлено, що у відповідності до вказаних вимог Порядку № 578 Позивачем 28.08.2023 року до Відповідача була подана заява про виплату грошової компенсації за неотримане речове майно.

Суд враховує, що в розумінні вимог пунктів 60 та 61 Порядку № 578 для виплати персоналу грошової компенсації за належні до отримання предмети речового майна особистого користування оформляється довідка про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 у двох примірниках, перший з яких подається бухгалтерії органу чи установи, підприємства для виплати компенсації, другий додається до арматурної картки, та виписується речовий атестат у двох примірниках, з яких перший видається під підпис особі, а другий залишається в органі чи установі, на підприємстві та додається до арматурної картки.

Одночасно суд враховує, що Кабінет Міністрів України на виконання вимог ст.9-1 Закону №2011-XII постановою за №178 від 16.03.2016 затвердив Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, який визначає механізм такої виплати (далі - Порядок №178).

Виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу (абзац перший п.2 Порядку №178). Така грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця (п.3 Порядку №178).

Грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації (п.4 Порядку №178).

Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що Позивач, який звільнився зі служби в Державній установі "Коростенська виправна колонія (№71)", має право за його бажанням отримати грошову компенсацію за неотримане речове майно. Така грошова компенсація виплачується з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна у разі звільнення зі служби на підставі наказу начальника відповідної установи та виплачується на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Судом встановлено, що в день звільнення Позивача зі служби наявне право на грошову компенсацію вартості речового майна, яке він не отримав в період проходження служби.

Судом встановлено, що лише 30.10.2023 року Відповідачем були вчиненні відповідні дії на реалізацію Позивачем такого права, а саме були виготовлені довідки про виплату про виплату грошової компенсації за належні до видачі предмети речового майна за формою згідно з додатком 7 до Порядку № 578 та речовий атестат, в якому визначено речове майно, яке не отримано Позивачем та його компенсаційна вартість в сумі 19 209 грн. 59 коп.

В зв`язку з цим суд вважає, що Позивачу достовірно стало відомо про наявність в нього права на компенсацію вартості за неотримане речове майно в розмірі 19 209 грн. 59 коп. лише 30.10.2023 року, тобто з моменту видачі зазначеної довідки та речового атестату.

Саме 30.10.2023 року є днем, з якого починається відлік часу на звернення Позивача до суду щодо захисту порушеного права.

З даним позовом Позивач до суду звернувся 19.12.2023 року, тобто в межах місячного строку, передбаченого ч.5 ст.122 КАС України.

З цих підстав суд вважає безпідставними доводи Відповідача, наведені у відзиві на позов, щодо залишення позову без розгляду по причині пропуску Позивачем строку звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги щодо наявності у Позивача права на компенсацію вартості речового майна після звільнення зі служби.

Таке порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною бездіяльність Відповідача щодо невиплати грошової компенсації за речове майно та зобов`язання виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно в сумі 19 209 грн. 59 коп.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України судові витрати Позивача у вигляді судового збору в сумі 858,90 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)".

Керуючись статтями 2, 77, 90, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити, визнати протиправну бездіяльність Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)" щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Зобов`язати Державну установу "Коростенська виправна колонія (№71)" (вул. Білокоровицьке шосе, 4 м. Коростень, Житомирська область, 11500, ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) грошову компенсацію за речове майно в сумі 19 209 грн. 59 коп.

Судові витрати ОСОБА_1 у вигляді судового збору в сумі 858,90 грн. підлягають відшкодуванню шляхом стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Коростенська виправна колонія (№71)".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк