Справа № 160/20094/23
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
09.08.2023 ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі відповідач-2), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач-3), в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви від 01.09.2023, просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2023 відповідно до статей 26, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також пункту 14-6.2 розділу ХV Закону України №2981-ІV від 20.03.2023 "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
10.10.2023 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що відсутні правові підстави для зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити певні дії, оскільки заява ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не розглядалася та не вчинялося будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області за місцем реєстрації, відтак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області тільки прийнято заяву та документи позивача відповідно Порядку №22-1, згідно з положеннями якого заява про призначення (перерахунок) пенсії може бути прийнята будь-яким територіальним органом Пенсійного фонду України та за принципом екстериторіального засобами програмного забезпечення розподілена на будь-яке територіальне управління Пенсійного фонду України. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не може бути належним відповідачем у даній справі.
17.10.2023 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому відповідач-2 позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що до страхового стажу позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.02.1985 оскільки титульна сторінка заповнена з порушенням пункту 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка). Для зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про перейменування підприємств. Повідомлено суду, що у трудовій книжці позивача міститься інформація про навчання. Для зарахування до страхового стажу даного періоду необхідно надати документ про навчання або уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи, зазначенням форми навчання та довідку про перейменування. Страховий стаж позивача для визначення права на призначення пенсії за віком становить 26 років 9 місяців, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. Таким чином, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 30.01.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними.
12.12.2023 представником Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що 15 квітня 2023 року набрав чинності Закон України від 20.03.2023 №2981-ІХ «Про внесення змін до Закону 1058 щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії» (далі - Закон №2981). Пунктом 14-6.2. Прикінцевих положень Закону 1058 визначено, що тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку. Розмір пенсії позивача при проведенні перерахунку відповідно до Закону №2981 зменшиться, так як стаж та заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії обчислюються по місяць, що передує місяцю набуття права на призначення пенсії та заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії зазначеним особам визначається з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, з якого призначено пенсію. Згідно з прикінцевими та перехідними положеннями Закону №2981, за бажанням пенсіонера (за його зверненням) пенсія буде обчислена з моменту набуття права, тобто з 20.12.2022 з урахуванням стажу та заробітної плати по 30.11.2022. Для проведення перерахунку пенсії позивач може звернутися, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, із заявою до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Пенсійного фонду України.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
23.01.2023 позивач звернулася із заявою про призначення пенсії за віком.
- дата народження заявника ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 23.01.2023;
- вік заявника 60 років;
- страховий стаж особи 26 років 9 місяців.
До страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 01.02.1985 оскільки титульна сторінка заповнена з порушенням пункту 2.12. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110 (відсутня печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).
Для зарахування до страхового стажу періодів роботи відповідно до трудової книжки необхідно надати уточнюючі довідки з посиланням на первинні документи та довідки про перейменування підприємств.
У трудовій книжці позивача міститься інформація про навчання. Для зарахування до страхового стажу даного періоду необхідно надати документ про навчання або уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи, зазначенням форми навчання та довідку про перейменування.
23.05.2023 позивач повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви позивач додала рішення суду у справі №201/2483/23.
Позивач звернулась із заявою щодо призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюється у натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до частини першої статті 41 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають в т.ч.: громадяни України, іноземці (якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України) та особи без громадянства, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, створених відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах цих підприємств та організацій, у громадських об`єднаннях, у фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, та в інших фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи (надають послуги) на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру; фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV унормовано, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Як встановлено судом, позивач первісно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком 23.01.2023.
23.05.2023 позивач повторно звернулась із заявою про призначення пенсії за віком. До заяви позивач додала рішення суду у справі №201/2483/23.
Відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2023 у справі №201/2483/23 (суд зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень вказана справа має номер 201/2438/23, наявна очевидна описка суду при підготовці рішення) заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (трудової книжки) фізичній особі, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - задоволено.
Встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_3 , виданої 01 лютого 1985 року заявниці, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду №201/2483/23 (в Єдиному державному реєстрі судових рішень №201/2438/23) набрало законної сили 15.05.2023.

Таким чином, рішенням сул встановлено факт належності трудової книжки НОМЕР_3 , виданої 01 лютого 1985 року, ОСОБА_1 , а тому певні недоліки в оформленні трудової книжки не є підставою для неврахування періодів роботи до страхового стажу.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На час первісного заповнення трудової книжки діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затверджена постановою Держкомпраці СССР від 20.06.1974 №162 (в редакції постанови Держкомпраці СССР від 02.08.1985 №252 зі змінами, внесеними постановою Державним комітетом СССР з праці та соціальних питань від 19.10.1990 №412.

Відповідно до п.1.2 вказаної Інструкції прийом на роботу без трудової книжки не допускається.

Згідно з пунктами 2.2, 2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. Всі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, перевід на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а при звільненні у день звільнення повинні точно відповідати тексту наказу.

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої 20.06.1974 ДК СРСР по праці і соціальним питанням (у редакції, яка діяла на момент заповнення трудової книжки в спірні періоди роботи) питання, пов`язані з порядком ведення трудових книжок, їх зберігання, виготовлення, постачання за обліку, врегульовано постановою Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 Про трудові книжки робітників та службовців та даною Інструкцією.

Відповідно до пункту 1 постанови Ради Міністрів СССР та ВЦСПС від 06.09.1973 №656 Про трудові книжки робітників та службовців встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робочих та державних службовців, кооперативних і громадських підприємств, установ та організацій, що пропрацювали більше 5 днів, в тому числі на сезонних та тимчасових роботах, а також на позаштатних працівників при умові, що вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 13 вказаної постанови Про трудові книжки робітників та службовців при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та подяки, занесені до трудової книжки за час роботи на даному підприємстві, в установі, підприємстві засвідчуються підписом керівника або спеціально уповноваженої особи та печаткою.

При цьому, відповідно до пункту 18 вказано постанови відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несуть спеціально уповноважені особи, що призначені наказом керівника підприємства, установи, організації.

У подальшому порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (надалі - Інструкція №58).

Згідно з пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження її трудового стажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, відбиток печатки на трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи зі страхового стажу позивача.

З огляду на викладене, оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №70 від 30.01.2023 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 підлягає скасуванню як протиправне.

У подальшому 31.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області розглянуто заяву позивача за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №70 про призначення пенсії за віком з 01.03.2023.

Водночас суд звертає увагу на те, що пенсійного віку позивач досягла 19.12.2022, а первісно за призначенням пенсії звернулась 23.01.2023.

Згідно з абзацами першим і другим пункту 1 частини першої статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Пенсія за віком, що призначається автоматично (без звернення особи), з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, крім випадків відсутності в системі персоніфікованого обліку відомостей про страховий стаж застрахованої особи, необхідний для призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону. У разі якщо документи про страховий стаж не подані протягом трьох місяців з дня досягнення застрахованою особою пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, вважається, що застрахована особа виявила бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

Судом встановлено, що позивачу призначену пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.03.2023.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжувався та діє станом на дату розгляду справи.

Законом України "Про внесення зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо призначення пенсії особам, які проживають на тимчасово окупованій території або на території, на якій ведуться бойові дії" від 20.03.2023 № 2981-IX (надалі Закон № 2981), пункт 14-6 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 доповнено підпунктом 14-6.2 такого змісту:

- тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій російською федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 Закону №1058 строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія за віком, призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 (зі змінами) (надалі - наказ № 309).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з м. Енергодар Запорізької області, що підтверджується довідкою від 27.02.2023 №1201-.

Відтак, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування за бажанням особи, яка проживала на тимчасово окупованій території України, і якій призначено пенсію за віком з дня звернення, що відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, пенсія за віком обчислюється з дня, що настає за днем досягнення такою особою пенсійного віку.

При цьому, виходячи зі змісту Закону України № 2981-IX від 20.03.2023 слідує, що органи Пенсійного фонду України зобов`язані обчислювати пенсію за віком наведеним особам з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, на підставі звернення, яке подано як до набрання чинності Законом № 2981-ІХ, так і після.

19.12.2022 позивачу виповнилося 60 років, що підтверджується її паспортом громадянки України. При чому довідка внутрішньо переміщеної особи оформлена 27.02.2023 №1201-, тобто після досягнення позивачем пенсійного віку.

Вказане свідчить про те, що пенсія має бути призначена позивачу з 20.12.2022.

Той факт, що позивач не зверталась з окремою заявою про призначення пенсії з дати досягнення пенсійного віку не свідчить про можливість недотримання відповідачами норм законодавства з пенсійного забезпечення.

Позивач двічі виявила бажання щодо призначення пенсії за віком 23.01.2023 та 23.05.2023, що свідчить про необхідність розгляду відповідачами питання щодо призначення пенсії з дати настання пенсійного віку.

Суд зазначає, що в позовній заяві позивач просить призначити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2023. Визначення дати призначення пенсії є правом позивача, а тому суд задовольняє позовні вимоги з дати, якої просить позивач.

Щодо підстав призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має бути призначено пенсію з 01.01.2023, суд зазначає про таке.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

У цьому випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яким було прийнято рішення про призначення пенсії з 01.03.2023. Отже права позивача в частині неналежної дати призначення пенсії порушені саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області, а тому усунення факту порушення прав позивача має здійснювати саме Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Позовні вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню судом.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2147,20 грн, що підтверджується квитанціями від 08.06.2023 та від 28.08.2023.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів-2,4 у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог - 1073,60 грн., по 536 грн 80 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ; місце перебування - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр-т Соборний, буд. 158Б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №70 від 30.01.2023 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №70 від 31.05.2023 щодо призначення пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.01.2023 відповідно до ст.ст. 26, 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також п. 14-6.2 розділу ХV Закону України №2981-ІV від 20.03.2023 "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський