Справа № 240/29570/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2024 року м. Житомир справа № 240/29570/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2023 №75 з відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та це рішення скасувати;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу до пільгового стажу із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 період його роботи з 26.05.2000 по 05.04.2001, у зв`язку з чим призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах згідно із п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 10.09.2023.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач протиправно відмовив йому призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1. Стверджує, що пільговий стаж відповідно до довідки про підтвердження пільгового стажу від 15.10.2021 №591 складає 10 років 5 місяців 22 дні. Зазначає, що позиція пенсійного органу щодо незарахування до пільгового стажу період роботи з 26.05.2000 по 05.04.2001 у зв`язку з непідтвердженою атестацією робочих місць не відповідає чинному законодавству, оскільки згідно висновків Верховного Суду, якщо чергова атестація була проведена з порушенням строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації. Зауважив, що первинна атестація робочого місця позивача на ПАТ "Запоріжсталь" була проведена згідно із наказом від 25.05.1995 №73, наступна - згідно із наказом від 06.04.2001 №160.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 13 грудня 2023 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області до участі у справі №240/29570/23, як другого відповідача.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Заперечуючи проти позову стверджує, що дії управління щодо відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є правомірними. Зазначено у відзиві, що до пільгового стажу не зараховано періоди трудової діяльності відповідно до пільгової довідки №591 від 15.10.2021 з 26.05.2000 по 05.04.2001. оскільки даний період роботи не підтверджено атестацією робочих місць за умовами праці.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Зазначив, що до Управління не було надано позивачем виписок із наказу про проведення атестації на відповідних робочих місцях за період з 26.05.2000 по 05.04.2001. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-ІV підтвердження умов праці результатами атестації робочих місць є обов`язковою вимогою для зарахування періоду роботи особи до пільгового стажу. З урахуванням наведеного, Головне управління відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах рішенням від 19.09.2023 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу 10 років.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

11.09.2023 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 , звернувся через веб-портал Пенсійного фонду України із заявою і доданими до неї документами про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, яка за принципом екстериторіальності була розподілена для розгляду і прийняття рішення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2023 № 75 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування рішення відповідачем зазначено, що згідно Порядку застосування Списків №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року. До страхового стажу не зараховано період отримання допомоги по безробіттю згідно трудової книжки НОМЕР_1 з 19.12.2004 по 15.09.2005, оскільки відсутній наказ про припинення виплати. До пільгового стажу не зараховано період роботи відповідно до пільгової довідки №591 від 15.10.2021 з 26.05.2000 по 05.04.2001, оскільки даний період роботи не підтверджено атестацією робочих місяць. Пільговий стаж становить 09 років 07 місяців 12 днів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі за текстом - Закон № 1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі за текстом - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до пункту а) статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць -після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до вимог абз.6 ч.3 ст.24 Закону № 1058-ІV, за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Згідно із частиною 1 статті 114 Закону № 1058-ІV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Частиною 2 статті 114 Закону № 1058-ІV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 12 серпня 1993 року №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній".

Згідно пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто для зарахування спірних періодів до шкідливих робіт за Списком №1 позивачем було надано відповідачу всі необхідні для цього документи, а посада електромонтера з ремонту і обслуговування електроустаткування та газівника доменної печі передбачають пільгове пенсійне забезпечення Списками діючими в період роботи позивача (Список №1 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. N 162 та Список №1 затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 р. N 36).

Суд встановив, що єдиною підставою для неврахування періодів роботи позивача з 26.05.2000 по 05.04.2001 відповідно пільгової довідки №591 від 15.10.2021, які дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, вказано, що даний період роботи не підтверджено атестацією робочих місць. Тому пільговий стаж становить 09 років 07 місяців 12 днів.

Однак, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 №41, основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах. При цьому, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Аналіз норм Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо. При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25.02.2020 у справі №705/4946/16-а.

Питання щодо наявності у особи права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах у разі не проведення атестації робочого місця було також предметом розгляду у Великій Палаті Верховного Суду. З даного приводу Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 (справа №520/15025/16-а) наголосила, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 29 Кодексу законів про працю України, до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 дійшла висновку про те, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Отже, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Суд звертає увагу на те, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового/страхового стажу. Крім того, він надає достатні додаткові докази на підтвердження спірних періодів та відповідного стажу.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання зарахувати період роботи з 26.05.2000 по 05.04.2001 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2023 №75 є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи наведене, а також те, що на час звернення за призначенням пенсії позивачу виповнилось 50 років, його страховий стаж становить понад 28 років, в тому числі стаж за Списком №1, який підлягає зарахуванню за рішенням суду, більше 10 років, що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

За загальним правилом, відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Тому, необхідно задовольнити позовну вимогу про зобов`язання пенсійного органу призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 10.09.2023 року (з наступного дня за днем досягнення пенсійного віку).

Одночасно суд зауважує, що покладати відповідний обов`язок з зарахування пільгового стажу та призначення пенсії слід на орган ПФУ до якого була подана через вебпортал електронних послуг заява позивача про призначення пенсії, а саме- ГУ ПФУ в Одеській області, оскільки пенсія призначається органом, що призначає пенсію за місцем проживання (реєстрації)/фактичного проживання особи.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Суд дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області , який прийняв протиправне рішення, на користь позивача сплачену ним суму судового збору відповідно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 858,88 грн.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир,Житомирська обл., Житомирський р-н,10003. Код ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83. Код ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії -задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 19.09.2023 № 75 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи: з 26.05.2000 по 05.04.2001 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 10.09.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа