Справа № 420/33603/23
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (далі - позивач) до Одеської митниці (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року;

- стягнути з Одеської митниці на користь приватного підприємства «ГЕЛІОСВАН» судові витрати у розмірі 38 946,71 грн., в тому числі: судовий збір у розмірі 6946,71 грн., витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 32 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.11.2015 між ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC та ПП «ГЕЛІОС-ВАН» був укладений контракт №AIME/01-2016, відповідно до якого продавець - ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC зобов`язується продати, а покупець ПП «ГЕЛІОС-ВАН» оплатити та прийняти товар виробництва ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC згідно номенклатури, у кількості та за цінами, вказаними в інвойсі та/або в специфікаціях.

З метою митного оформлення товару: посуд столовий скляний в асортименті позивач, керуючись ч.1 ст.49, ч.2 ст.53 МК України, подав до Одеської митниці (відповідач) електронні митні декларації:

- №23UA09U8 від 14.08.2023 та документи, що підтверджують вартість товарів за ціною 22 490,08 дол. США і обраний перший (основний) метод її визначення. За результатами митного оформлення відповідачем прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 та рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023;

- №23UA02U9 від 13.09.2023 та документи, що підтверджують вартість товарів на суму 22 882,32 дол. США і обраний перший (основний) метод її визначення. За результатами митного оформлення відповідачем прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 та рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023;

- №23UA66U9 від 18.09.2023 та документи, що підтверджують вартість товарів на суму 27 899,23 дол. США і обраний перший (основний) метод її визначення. За результатами митного оформлення відповідачем прийнята картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 та рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023.

Товар був поданий до митного оформлення за вказаними деклараціями від одного і того самого постачальника, за одним і тим самим контрактом.

Позивач зазначає, що ним було надано відповідачу усі документи, передбачені Митним кодексом України, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів за першим методом. Разом з цим відповідачем в порушення приписів Митного кодексу України були винесені оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості, які збільшили розмір митних платежів для позивача.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача та вважаючи їх протиправними та необґрунтованими, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року позовну заяву приватного підприємства «ГЕЛІОСВАН» залишено без руху та надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: належним чином завірених копій документів доданих до позову;оригіналу платіжного документа про сплату судового збору в розмірі 24 грн.

19.12.2023 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 11.12.2023 року.

Ухвалою від 21.12.2023 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/33603/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

08.01.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач не погоджується із позовними вимогами позивача та просить суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач зазначив, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару (умови поставки FOB) до Одеської митниці подано митні декларації (МД): № 23UA09U8 від 14.08.2023, № 23UA02U9 від 13.09.2023, № 23UA66U9 від 18.09.2023. Разом з митними деклараціями позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

Відповідач вказує, що надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статі 54 МКУ, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме:

- по МД № 23UA09U8 від 14.08.2023: виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми - виробника товару; копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову;

- по МД № 23UA02U9 від 13.09.2023 та по МД № 23UA66U9 від 18.09.2023: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ); документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленою ним митної вартості товарів.

Станом на 14.08.2023 по МД № 23UA09U8 від 14.08.2023 декларантом було додатково надано: прайс лист, виписка по рахунку, оборотно-сальдову відомість, банківську виписку з рахунку, переклад інвойса. Також листом №157 від 14.08.2023 декларантом було повідомлено, що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть.

18.09.2023 ТОВ "Геліос-ВАН" по МД № 23UA66U9 від 18.09.2023 надано лист з переліком наданих документів та повідомлено що більш документи надаватися не будуть. Не надано висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми - виробника товару.

Таким чином, розбіжності усунені не були. Декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) № 23UA09U8 від 14.08.2023, № 23UA02U9 від 13.09.2023, № 23UA66U9 від 18.09.2023 містились розбіжності, та не містилися всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 МКУ, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023, № UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023, № UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001097 від 14.08.2023, № UA500500/2023/001192 від 13.09.2023, № UA500500/2023/001210 від 18.09.2023.

Також відповідач зазначає, що за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом у відношенні товарів застосовано резервний метод (метод 2 ґ). За допомогою інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор» встановлено, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим та становить:

- по МД № 23UA09U8 від 14.08.2023: по товару №1 2,113 дол. США/кг (МД від 30.06.2023 № UA500500/2023/22553), ніж заявлено декларантом 1,977 дол. США/кг; по товару №2 становить 2,112 дол. США/кг. (МД від 22.05.2023 № UA110130/2023/10001) ніж заявлено декларантом 1,524 дол. США/кг.; по товару №3 становить 2.21 дол. США/кг. (МД від 29.04.2023. № UA100340/2023/315108) ніж заявлено декларантом 1,471 дол. США/кг.; по товару № 4 -2,21 дол.США/кг нетто (МД від 19.04.2023. № UA100440/2023/492018) ніж заявлено декларантом 1,43 дол.США/кг нетто;

- по МД № 23UA02U9 від 13.09.2023: по товару № 1 - 2,21 дол.США/кг нетто (МД від 28.04.2023 № UA100340/2023/315079) ніж заявлено декларантом 1,2962 дол.США/кг нетто; по товару № 2 - 2,21 дол.США/кг нетто (МД від 19.04.2023. № UA100440/2023/492018) ніж заявлено декларантом 1,6874 дол.США/кг нетто; по товару № 4 - 2,01 дол.США/кг нетто (МД від 04.04.2023. № UA500080/2023/001935) ніж заявлено декларантом 1,3440 дол.США/кг нетто;

- по МД № 23UA66U9 від 18.09.2023: по товару № 1 - 2,8846 дол.США/кг нетто (МД від 19.06.2023 № UA100380/2023/608681) ніж заявлено декларантом 1,3262 дол.США/кг нетто; по товару № 2 - 2,2697 дол.США/кг нетто (МД від 05.09.2023. № UA100100/2023/443366) ніж заявлено декларантом 1,6507 дол.США/кг нетто; по товару № 4 - 2,01 дол.США/кг нетто (МД від 28.08.2023. № UA110110/2023/006401) ніж заявлено декларантом 1,4154 дол.США/кг нетто.

Відповідач зазначає, що у рішеннях про коригування митної вартості № UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023, № UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023, № UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю. Таким чином, Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару № UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023, № UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023, № UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/001097 від 14.08.2023, № UA500500/2023/001192 від 13.09.2023, № UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ПП «ГЕЛІОС-ВАН».

Крім того, відповідач вважає, що вимога позивача про стягнення на його користь судових витрат суперечить ст. 139 КАС України, оскільки Одеська митниця діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача.

Разом з відзивом представником відповідача було подано клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 10.01.2024 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника Одеської митниці про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

10.01.2024 року до суду від представника ПП «ГЕЛІОС-ВАН» надійшла відповідь на відзив, у якій підтримано позовні вимоги та зазначено, що відзив на позов фактично дублює оскаржувані рішення та не містить будь-яких заперечень щодо доводів позивача та наданих доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

24.11.2015 року між ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST L.L.C. та ПП «ГЕЛІОС-ВАН» укладений контракт №AIME/01-2016, відповідно до умов якого продавець - ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC зобов`язується продати, а покупець ПП «ГЕЛІОС-ВАН» оплатити та прийняти товар виробництва ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST LLC згідно номенклатури, у кількості та за цінами, вказаними в інвойсі та/або в специфікаціях.

Пунктом 3.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 визначено, що відвантаження товару здійснюється на умовах FОВ. Умови поставки FОВ Дубаї.

Пунктами 2.2, 2.3 вказаного контракту встановлено, що якість товару та упаковки повинна відповідати стандартам якості продавця. Кількість товару вказується в Інвойсі та/або Специфікації.

Відповідно до п. 4.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 року, на підставі якого здійснювалась поставка, визначено, що ціни на товар, які постачаються на виконання умов вказаного контракту, встановлюються у доларах США та включають вартість упаковки, маркування, тари та навантаження.

Згідно Додаткової угоди № 5 від 20.10.2018 року до Контракт №AIME/01-2016 від 24.11.2015 року сторони підтвердили зміну імені продавця з «ARC INTERNATIONAL MIDDLE EAST L.L.C.» на «ARC MIDDLE EAST L.L.C.» в Контракті №AIME/01-2016 від 24.11.2015.

На виконання умов вказаного контракту, ARC MIDDLE EAST L.L.C. поставлено ПП «ГЕЛІОС-ВАН» товар, а саме:

- Товар 1 Посуд столовий із зміцненого скла:Салатники, тарілки, блюда, набори чайні (чашки з блюдцями), набори кухлів - 9356 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Тарілки, сервізи столові - 2480 шт.Торгівельна марка "Arcopal".Всього 11836 шт.Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 2 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення:Набори графінів зістаканами - 1563 шт.Торгівельна марка "Arcopal".Графіни - 4476 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Всього 6039 шт.Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 3 Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані:Набори стаканів, стакани - 10320 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 4 Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, ограновані або інакше оздоблені:Набори стаканів - 640 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE.

08.09.2023 року позивачем подано електронну митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 23UA84U4. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: Інвойс №29048926 від 04.07.2023; Пакувальний лист від 04.07.2023; Проформа інвойс №20049434 від 03.07.2023; Коносамент №228594269 від 17.07.2023; Автотранспортна накладна від 11.08.2023; Сертифікат про походження товару №3139140 від 07.07.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №53 від 04.07.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №56 від 10.07.2023; Рахунок на оплату №020984 від 24.07.2023; Рахунок на оплату №020985 від 24.07.2023; Довідка про транспортні витрати від 24.07.2023; Контракт №AIME/01-2016 від 24.11.2015; Додаткова угода до контракту №4 від 26.12.2017; Додаткова угода до контракту №5 від 20.10.2018; Додаткова угода до контракту №6 від 01.12.2018; Додаткова угода до контракту №7 від 01.09.2019; Додаткова угода до контракту №9 від 25.01.2020; Додаткова угода до контракту №15 від 15.11.2022;. Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0905-Т/20 від 11.12.2020; Акт зважування від 14.08.2023; Експортна митна декларація № 201- від 04.07.2023.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

14.08.2023 року на запит митного органу позивачем надано відповідачу: повідомлення №157, у якому ПП «ГЕЛІОС-ВАН» надало пояснення з обґрунтуванням відсутності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах; Прайс-лист від 01.07.2023; Виписку по рахунку від 04.07.2023; Виписка по рахунку від 10.07.2023; Оборотно-сальдова відомість по рахунку №632 за період з 01.01.2023 до 14.08.2023; Переклад стр.3 інвойсу №29048926 від 04.07.2023. Також, в повідомленні № 157 від 14.08.2023 року позивачем зазначено, що надати інші документи не мають можливості.

14.08.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що «подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягала сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме: 1) відповідно до пп.в) п.2 ч.10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Проте, у наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару; 2) Для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Згідно наказу МФУ від 24.05.2012 № 599 до зазначених документів можуть належати:- рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; - банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури;- калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту. Проте до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати в якої відсутнє посилання на договір про перевезення та рахунок на оплату в якому не зазначені витрати на завантажування та розвантажування вантажу. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларанту було запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; - каталоги, специфікації фірми - виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення з перекладом на українську мову. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Станом на 14.08.2023 декларантом було додатково надано: прайс-лист, виписка по рахунку, оборотно-сальдову відомість, банківську виписку з рахунку, переклад інвойса. Також листом №157 від 14.08.2023 декларантом було повідомлено, що всі документи які стосуються вантажу по МД вже надані та інші додаткові документи надаватися не будуть. У додатково наданому перекладі інвойса №29048926 зазначено: 7.1 Знижки, незалежно від їх розміру, не вважаються назавжди наданими на користь Клієнта, навіть якщо Клієнт раніше отримував від них вигоду. Щоб діяти, знижки повинні бути узгоджені Компанією в письмовій формі. Але з поданих документів не відомо чи були знижки узгоджені Компанією в письмовій формі.».

Також в рішенні вказано, що «за результатом проведеної консультації шляхом обміну електронними повідомленнями між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, було обрано другорядний метод визначення митної вартості - резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості товарів є більшим: по товару 1 - 2,113 дол. США/кг (МД від 30.06.2023 № UA500500/2023/22553), ніж заявлено декларантом -1,977 дол. США/кг; по товару 2 - становить 2,112 дол. США/кг. (МД від 22.05.2023 № UA110130/2023/10001) ніж заявлено декларантом 1,524 дол. США/кг.; по товару 3 - становить 2.21 дол. США/кг. (МД від 29.04.2023. № UA100340/2023/315108) ніж заявлено декларантом 1,471 дол. США/кг.; по товару 4 - 2,21 дол. США/кг нетто (МД від 19.04.2023. № UA100440/2023/492018) ніж заявлено декларантом 1,43 дол. США/кг нетто.».

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року.

Товар, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № 23UA00U3 від 14.08.2023 (різниця митних платежів - 86 439,73 грн.) за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Крім того, на виконання умов вказаного контракту, ARC MIDDLE EAST L.L.C. поставлено ПП «ГЕЛІОС-ВАН» товар, а саме:

- Товар 1 Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані:Стакани - 52800 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 2 Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття, із зміцненого скла:Набори стаканів - 2000 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 3 Посуд столовий із зміцненого скла:Графіни, набори кухлів - 1500 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 4 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення:Набори графінів зі стаканами - 768 шт.Торгівельна марка "Arcopal".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE.

13.09.2023 року позивачем подано електронну митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД № 23UA02U9. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: Інвойс №29049045 від 30.07.2023; Пакувальний лист від 30.07.2023; Проформа інвойс №20048985 від 10.07.2023; Коносамент №229181226 від 10.08.2023; Автотранспортна накладна від 12.09.2023; Сертифікат про походження товару №3164212 від 08.08.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №60 від 27.07.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №64 від 04.08.2023; Рахунок на оплату №023049 від 31.08.2023; Рахунок на оплату №023050 від 31.08.2023; Довідка про транспортні витрати від 31.08.2023; Контракт №AIME/01-2016 від 24.11.2015; Додаткова угода до контракту №4 від 26.12.2017; Додаткова угода до контракту №5 від 20.10.2018; Додаткова угода до контракту №6 від 01.12.2018; Додаткова угода до контракту №7 від 01.09.2019; Додаткова угода до контракту №9 від 25.01.2020; Додаткова угода до контракту №15 від 15.11.2022; Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0905-Т/20 від 11.12.2020; Акт зважування від 13.09.2023; Експортна митна декларація № 201- від 31.07.2023; Митна декларація №23UA02U9 від 13.09.2023.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

13.09.2023 року на запит митного органу позивачем надано відповідачу: Повідомлення №175, у якому ПП «ГЕЛІОС-ВАН» надало пояснення з обґрунтуванням відсутності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах; Прайс-лист від 01.07.2023; Виписку по рахунку від 04.08.2023; Виписку по рахунку від 27.07.2023; Оборотно-сальдову відомість по рахунку №632 за період з 01.01.2023 до 13.09.2023; Переклад стр.3 інвойсу №29049045 від 30.07.2023. Також, в повідомленні № 175 від 13.09.2023 року позивачем зазначено, що надати інші документи не мають можливості.

13.09.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000594/2.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що «у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до п п.в) п. 1 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.11.2015 № АІМЕ/01-2016 ціна за товар включає в себе пакування, маркування. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ); 5) документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару.».

Також в рішенні вказано, що «за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить по товару: № 1 - 2,21 дол. США/кг нетто (МД від 28.04.2023 № UA100340/2023/315079) ніж заявлено декларантом 1,2962 дол. США/кг нетто; № 2 - 2,21 дол. США/кг нетто (МД від 19.04.2023. № UA100440/2023/492018) ніж заявлено декларантом 1,6874 дол. США/кг нетто; № 4 - 2,01 дол. США/кг нетто (МД від 04.04.2023. № UA500080/2023/001935) ніж заявлено декларантом 1,3440 дол. США/кг нетто.».

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023.

Товар, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № 23UA71U1 від 13.09.2023 (різниця митних платежів - 152 539,91 грн.) за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Крім того, на виконання умов вказаного контракту, ARC MIDDLE EAST L.L.C. поставлено ПП «ГЕЛІОС-ВАН» товар, а саме:

- Товар 1 Посуд столовий скляний: склянки для пиття, механічного виготовлення, без ніжки, неограновані:Стакани - 52800 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 2 Посуд столовий скляний: інші склянки для пиття, із зміцненого скла:Набори стаканів - 2000 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 3 Посуд столовий із зміцненого скла:Графіни, набори кухлів - 1500 шт.Торгівельна марка "Luminarc".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE;

- Товар 4 Посуд столовий скляний, механічного виготовлення:Набори графінів зі стаканами - 768 шт.Торгівельна марка "Arcopal".Виробник "ARC Middle East L.L.C.".Країна виробництва AE.

18.09.2023 року позивачем подано електронну митну декларацію для здійснення митного оформлення зазначеного товару - МД 23UA66U9. Митна вартість товару визначена декларантом самостійно за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої митної вартості товару декларантом надані наступні документи: Інвойс №29049147 від 08.08.2023; Пакувальний лист від 08.08.2023; Проформа інвойс №20049692 від 02.08.2023; Коносамент №229181614 від 17.08.2023; Автотранспортна накладна №106681 від 15.09.2023; Сертифікат про походження товару №3165863 від 10.08.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №64 від 04.08.2023; Платіжна інструкція в іноземній валюті №67 від 14.08.2023; Рахунок на оплату №023215 від 04.09.2023; Рахунок на оплату №023216 від 04.09.2023; Довідка про транспортні витрати від 04.09.2023; Контракт №AIME/01-2016 від 24.11.2015; Додаткова угода до контракту №4 від 26.12.2017; Додаткова угода до контракту №5 від 20.10.2018; Додаткова угода до контракту №6 від 01.12.2018; Додаткова угода до контракту №7 від 01.09.2019; Додаткова угода до контракту №9 від 25.01.2020; Додаткова угода до контракту №15 від 15.11.2022; Договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0905-Т/20 від 11.12.2020; Акт зважування від 18.09.2023; Експортна митна декларація № 201- від 08.08.2023; Митна декларація №23UA66U9 від 18.09.2023.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

18.09.2023 року на запит митного органу позивачем надано відповідачу: Повідомлення №177, у якому ПП «ГЕЛІОС-ВАН» надало пояснення з обґрунтуванням відсутності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах; Прайс-лист від 01.07.2023; Виписку по рахунку від 04.08.2023; Виписку по рахунку від 14.08.2023; Оборотно-сальдову відомість по рахунку №632 за період з 01.01.2023 до 13.09.2023; 28. Переклад стр.3 інвойсу №29049147 від 08.08.2023. Також, в повідомленні № 177 від 18.09.2023 року позивачем зазначено, що надати інші документи не мають можливості.

18.09.2023 року відповідачем прийняте рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000601/2.

У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що «у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, зокрема: 1) відповідно до п п.в) п. 1 ч. 10 ст.58 Митного кодексу України (далі - МКУ) при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п. 4.1 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 24.11.2015 № АІМЕ/01-2016 ціна за товар включає в себе пакування, маркування. У наданих до митного оформлення документах (контракті, інвойсі, пакувальному листі тощо) відсутні числові дані щодо згаданої складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару. Враховуючи вищезазначене, відповідно до частини 3 статті 53 МКУ декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 4) копію митної декларації країни відправлення (з перекладом на українську мову згідно ст.254 МКУ); 5) документи, що підтверджують числові складові митної вартості товару. У відповідності до частини 6 статті 53 МКУ декларанту або уповноваженій ним особі було запропоновано за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. 18.09.2023 ТОВ "Геліос-ВАН" надано лист з переліком наданих документів та повідомлено що більш документи надаватися не будуть. Не надано висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми-виробника товару. Таким чином ТОВ "Геліос-ВАН" не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ.».

Також в рішенні вказано, що «за результатом проведеної консультації між митним органом та декларантом було обрано метод визначення митної вартості - другорядний: резервний метод. З метою забезпечення повноти оподаткування було проведено аналіз баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС та встановлено, що рівень митної вартості митного оформлення даним СЗЕД є більшим та становить по товару: № 1 - 2,8846 дол. США/кг нетто (МД від 19.06.2023 № UA100380/2023/608681) ніж заявлено декларантом 1,3262 дол. США/кг нетто; № 2 - 2,2697 дол. США/кг нетто (МД від 05.09.2023. № UА100100/2023/443366) ніж заявлено декларантом 1,6507 дол. США/кг нетто; № 4 - 2,01 дол. США/кг нетто (МД від 28.08.2023. № UA110110/2023/006401) ніж заявлено декларантом 1,4154 дол. США/кг нетто.».

У зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023, відповідачем сформовано карту відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року.

Товар, було випущено у вільний обіг за митною декларацією № 23UA23U8 від 18.09.2023 (різниця митних платежів - 339 912,65 грн.) за умови забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Вважаючи дані рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із позовною заявою про їх скасування.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб.

Засади державної митної справи, зокрема, правовий статус органів доходів і зборів, митну територію та митний кордон України, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, митні режими та умови їх застосування, заборони та/або обмеження щодо ввезення в Україну, вивезення з України та переміщення через територію України транзитом окремих видів товарів, умови та порядок справляння митних платежів, митні пільги, визначаються Митним кодексом України (далі - МК України, МКУ) та іншими законами України.

Відповідно до п.п. 23, 24 ч.1 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до ч.3 ст.318 МК України митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 МК України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно ч.1 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно з ч.2 ст.53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, ст.58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст.53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, підставою для їх прийняття стало встановлення відповідачем тієї обставини, що складові митної вартості достовірно документально не підтверджено, подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані позивачем документи містять розбіжності:

- у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості упаковки, пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023);

- до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати в якій відсутнє посилання на договір перевезення та рахунок на оплату, в якому не зазначені витрати на завантаження/розвантаження вантажу (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023);

- з поданих до митного оформлення документів не відомо чи були знижки узгоджені Компанією в письмовій формі (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023);

- не надано на вимогу митного органу документи згідно з переліком (висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми-виробника товару) (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023).

Щодо твердження відповідача, що у наданих до митного оформлення документах відсутні відомості щодо вартості упаковки, пакувальних матеріалів та робіт (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023), суд зазначає наступне.

За змістом ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійна та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Отже, вказана норма Митного кодексу України чітко визначає, що наведені складові митної вартості додаються до неї тільки у випадку, якщо вони не включались до ціни, що фактично сплачена або підлягала сплаті.

Відповідно до п. 4.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015, на підставі якого здійснювалась поставка, визначено, що ціни на товар, які постачаються на виконання умов вказаного контракту, встановлюються у доларах США та включають вартість упаковки, маркування, тари та навантаження.

Крім того, згідно п. 6.1 Умов продажу компанії «ARC Middle East L.L.C.», що знаходяться на стор. 3 інвойсів №29048926 від 04.07.2023, №29049045 від 30.07.2023, №29049147 від 08.08.2023: «Ціни та термін їх дії Компанія повідомляє Клієнтам перед будь-яким замовленням на купівлю. Ціни, які будуть застосовані, будуть дійсними на вказану дату доставки Продуктів. Ціни вказано в USD/AED, включаючи упаковку та відправлення Компанії з заводу».

З контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 та інвойсів №29048926 від 04.07.2023, №29049045 від 30.07.2023, №29049147 від 08.08.2023 вбачається, що поставка товару здійснювалась на умовах FOB.

Згідно з правилом А.9. Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, за умовами перевезення FOB, продавець зобов`язаний нести витрати, пов`язані з діями щодо перевірки товару (такими як перевірка якості, розмірів, ваги, кількості), необхідними для здійснення поставки товару у відповідності зі статтею А.4. Продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відвантажувати товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

З наведеного слідує, що обов`язок поставити товар у придатному для безпечного транспортування стані, з відповідною упаковкою, покладається на продавця, а ціна товару, визначена з урахуванням вартості упаковки або пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням.

Крім того, слід зазначити, що у митних деклараціях №23UA09U8 від 14.08.2023, №23UA02U9 від 13.09.2023, №23UA66U9 від 18.09.2023 у графі 37 вказано процедуру постачання «ZZ00».

Відповідно до Класифікатора особливостей переміщення товарів через митний кордон України, у разі поставки товару у зворотній тарі у графі МД « 37. Процедура» митної декларації має бути зазначено «ZZ32», в той час як у вказаній графі митної декларації поданої декларантом зазначено «ZZ00» (тара не зворотна та вартість входить у ціну товару), що свідчить про відсутність особливостей переміщення товару, визначених цим Класифікатором.

Отже, з поданих до митного оформлення документів вбачається відсутність додаткових витрат на упаковку чи використання пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із упакуванням (упаковка та пакування включено у ціну товару), а відтак такі витрати не є складовими митної вартості та не підлягають додаванню позивачем з метою визначення митної вартості товару та не можуть вплинути на правильність визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 18.12.2019 р. у справі № 160/8775/18.

Щодо посилань відповідача на те, що до митного оформлення надано довідку про транспортні витрати, в якій відсутнє посилання на договір про перевезення та рахунок на оплату, в якому не зазначені витрати на завантажування та розвантажування вантажу (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023), суд зазначає.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження такої складової митної вартості, як витрати на транспортування, були надані: договір про надання транспортно-експедиційних послуг №0905-Т/20 від 11.12.2020; рахунок на оплату №020984 від 24.07.2023; рахунок на оплату №020985 від 24.07.2023; довідка про транспортні витрати від 24.07.2023.

Вказаними доказами підтверджується, що позивачем були понесені транспортні витрати: 86594,44 грн. - транспортні витрати, пов`язані з морським перевезенням; 104586,19 грн. - транспортні витрати, пов`язані з річковим перевезенням.

Також суд зазначає, що у наданій до митного оформлення довідці про транспортні витрати від 24.07.2023 зазначені вартість послуг з морського перевезення і експедиторського обслуговування, номер контейнеру, який перевозиться MSKU9354968 та номер коносаменту 228594269. Аналогічні відомості щодо транспортних витрат містяться і у наданих позивачем до митного оформлення рахунках на оплату № 020984 від 24.07.2023 та №020985 від 24.07.2023. Вищевказані рахунки на оплату містять графу «Договір», у якій зазначений номер договору транспортного експедирування №0905-Т/20 від 11.12.2020, що також був наданий до митного оформлення.

Наданий до митного оформлення рахунок на оплату № 020984 від 24.07.2023, містить відомості про вартість вантажувально-розвантажувальних робіт (далі - послуг ВРР), а саме у п. 2 вказана компенсація вартості послуг ВРР у сумі 16 455,87 грн.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є також транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Частиною 2 ст. 53 МК України не визначено конкретних вимог щодо виду таких документів та інформації, яка додатково повинна там зазначатися, а тому надані позивачем довідки є належними документами, що містять відомості про вартість перевезення товарів.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів (Постанова Верховного Суду у справі № 804/16553/14 від 31.05.2019).

Крім того, суд зазначає, що пунктом 3.1. контракту №AIME/01-2016 від 24.11.2015 визначено, що відвантаження товару здійснюється на умовах FОВ. Умови поставки FОВ Дубаї.

За Правилами Інкотермс FОВ у порту відвантаження продавець зобов`язаний за свій рахунок здійснити завантаження товару на борт зазначеного покупцем судна в узгоджену дату або в межах обумовленого терміну в названому порту відвантаження відповідно до звичаїв порту, а також виконати митні формальності, необхідні для вивозу. Покупець повинен за свій рахунок зафрахтувати судно і своєчасно сповістити продавця про терміни, умови та місце навантаження, назву, часу прибуття судна. Ціна FОВ (FОВ price) означає, що контрактна ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також суму вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) у порт призначення. Згідно базису поставки FOB Інкотермс продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту.

Таким чином, зважаючи на умови поставки FOB за Інкотермс, до ціни товару вже включено вартість послуг із завантаження товару на борт судна.

З огляду на викладене, суд вважає, що позивачем надані документи, які містять відомості про транспортні витрати та вказані документи не містять розбіжностей.

Щодо тверджень відповідача про ненадання декларантом документів згідно з переліком, а саме: висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; каталоги, специфікації фірми-виробника товару (рішення про коригування митної вартості №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023), так як такі документи згідно ч.2 ст.53 МК України не є обов`язковими, а враховуючи, що надані декларантом документи підтверджували всі складові митної вартості, не містили розбіжностей та/або явних ознак підробки, тому у митного органу не було законних підстав для витребування додаткових документів, зокрема і перелічених вище.

Неподання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 19.12.2019 р. у справі № 810/5295/15, від 06.02.2020 р. у справі № 540/2219/18.

Отже, суд відхиляє вищевказані доводи відповідача про наявність сумніву у заявленій позивачем митній вартості імпортованих товарів з підстав, наведених у спірних рішеннях про коригування митної вартості товарів, оскільки надані позивачем до митного органу вище перелічені документи, підтверджують ціну імпортованих товарів та жодних розбіжностей не містять.

Разом із тим підставою для коригування відповідачем митної вартості товарів слугувала інформація з цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби щодо митного оформлення ідентичних товарів з вищим рівнем митної вартості.

Однак формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

Відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.

Відповідно до ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 р., посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Як вбачається з рішень про коригування митної вартості товарів:

- № UА500500/2023/000846/1 від 12.12.2023 року відповідачем використано для коригування митної вартості по товару 1 МД від 30.06.2023 № UA500500/2023/22553, по товару 2 МД від 22.05.2023 № UA110130/2023/10001, по товару 3 МД від 29.04.2023. № UA100340/2023/315108, по товару 4 МД від 19.04.2023 № UA100440/2023/492018;

- №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року відповідачем використано для коригування митної вартості по товару 1 МД від 28.04.2023 № UA100340/2023/315079, по товару 2 МД від 19.04.2023. № UA100440/2023/492018, по товару 4 МД від 04.04.2023. № UA500080/2023/001935;

- №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року відповідачем використано для коригування митної вартості по товару 1 МД від 19.06.2023 № UA100380/2023/608681, по товару 2 МД від 05.09.2023. № UА100100/2023/443366, по товару 4 МД від 28.08.2023. № UA110110/2023/006401.

В той же час приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, відповідач лише зазначив ці МД однак не вказав, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем ч.2 ст.55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Аналогічна позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 р. у справі № 804/6243/14.

Враховуючи викладене, позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості.

З урахуванням викладеного, рішення про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року не відповідають ознакам правомірності та обґрунтованості, а тому підлягають скасуванню.

Оскільки за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про протиправність рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року, то і прийняті на їх підставі картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року також є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідач не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. В той же час позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішень про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року, а тому позовні вимоги приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 16.03.2020 по справі №1.380.2019.001962 дійшов висновку, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову в розумінні Закону «Про судовий збір» є різниця митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем сплачений судовий збір у загальному розмірі 6946,71 грн., а саме 1,5% від різниці митних платежів, що підлягали сплаті з урахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні (на підставі ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» застосовано коефіцієнт 0,8).

Суд вважає, що по даній справі з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6946,71 грн.

Щодо вимог про відшкодування витрат, пов`язаних із професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частиною другою статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту першого частини третьої статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною четвертою статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною п`ятою статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Крім того згідно з частиною 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (269).

Таким чином, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

При визначенні суми відшкодування інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, Суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Разом з тим, суд зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

Так, суд встановив та матеріалами справи підтверджено, що 21.10.2021 року між приватним підприємством «ГЕЛІОС-ВАН» (замовник) та адвокатським об`єднанням «ЕДВАЙЗЕРС» (виконавець) укладено договір про надання правової допомоги №24. Відповідно до п.п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу на умовах передбачених даним договором. Обсяг необхідної правової допомоги та її вартість узгоджується сторонами у додаткових угодах до даного договору.

22.11.2023 року між приватним підприємством «ГЕЛІОС-ВАН» (замовник) та адвокатським об`єднанням «ЕДВАЙЗЕРС» (виконавець) укладено додаткову угоду № 43 до договору про надання правової допомоги №24 від 21.10.2021 року. Відповідно до п.п. 1, 2.1 додаткової угоди замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу по представництву інтересів замовника у судах першої та апеляційної інстанції у справі про визнання протиправними та скасування рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року та карток відмови Одеської митниці в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року. Сторони домовилися, що вартість послуг виконавця за даною додатковою угодою складає за представництво інтересів замовника у суді першої інстанції - 32 000,00 грн.

Також, на підтвердження понесених судових витрат, представником позивача надано до суду:

- рахунок на оплату № 155 від 22.11.2023 року на суму 32000,00 грн. за послуги з оскарження рішень Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року та карток відмови №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року, №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року, №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року, за додатковою угодою № 43 від 22.11.2023 року до договору № 24 від 21.10.2021 року;

- заключну виписку за період з 23.11.2023 по 23.11.2023 про сплату приватним підприємством «ГЕЛІОС-ВАН» на користь адвокатським об`єднанням «ЕДВАЙЗЕРС» 32000,00 грн. «За послуги з надання правової допомоги зг. Договору № 24 від 21.10.2021р., рах. № 155 від 22.11.2023 р. Без ПДВ»;

- платіжну інструкцію № 780 від 23.11.2023 р. про сплату приватним підприємством «ГЕЛІОС-ВАН» на користь адвокатським об`єднанням «ЕДВАЙЗЕРС» 32000,00 грн. «За послуги з надання правової допомоги зг. Договору № 24 від 21.10.2021р., рах. № 155 від 22.11.2023 р. Без ПДВ»;

- акт прийомупередачі наданих послуг від 09.01.2024 року до Додаткової угоди № 43 до Договору № 24 про надання правової допомоги від 21.10.2021 року, згідно якого позивачу адвокатом було надано послуги: проведення консультації з Замовником, погодження правової позиції 22.11.2023; підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду позовної заяви 01.12.2023; підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду заяви про усунення недоліків 19.12.2023; ознайомлення з відзивом Одеської митниці на позовну заяву, підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду відповіді на відзив 09.01.2024; підготовка та подача до Одеського окружного адміністративного суду клопотання про доручення доказів 09.01.2024.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 32 000,00 грн. становить 11,92 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2023 року, або 4,78 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 790 годин роботи. На думку відповідача, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 32 000,00 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає критеріям розумності, співрозмірності.

Дослідивши надані до суду докази на підтвердження судових витрат, суд зазначає, що визначений представником позивача розмір понесених судових витрат на правничу допомогу не співмірний із складністю справи.

Зазначення в акті таких робіт як проведення консультації, підготовка та подача позовної заяви, підготовка та подача заяви про усунення недоліків, клопотання про доручення доказів є фактично діями з підготовки та подання позовної заяви.

При цьому, судом встановлено, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та виклику до них учасників справи та на момент відкриття провадження по справі, судом було встановлено можливість розгляду справи на підставі наявних матеріалів справи, які були достатніми для прийняття рішення по даній справі та не потребували надання учасниками справи додаткових обґрунтувань, пояснень та доказів по справі, а тому такі дії як надання відповіді на відзив не є обов`язковими. Крім того, така відповідь фактично дублюю позицію позивача викладену в позовній заяві.

Також, суд зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, текст позовної заяви є шаблонним, а її складення не вимагає глибокого аналізу судової практики і нормативно-правових актів.

Таким чином, заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

На підставі вище викладеного, суд доходить висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу є 4000,00 грн., які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 12, 77, 90, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (вул. Шевченка, 7а, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) до Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000538/2 від 14.08.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001097 від 14.08.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000594/2 від 13.09.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001192 від 13.09.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів №UA500500/2023/000601/2 від 18.09.2023 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Одеської митниці №UA500500/2023/001210 від 18.09.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (вул. Шевченка, 7а, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) суму сплаченого судового збору в розмірі 6946 (шість тисяч дев`ятсот сорок шість) грн. 71 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці (вул. Лип Івана та Юрія, 21А, м. Одеса, 65078, код ЄДРПОУ ВП 44005631) на користь приватного підприємства «ГЕЛІОС-ВАН» (вул. Шевченка, 7а, офіс 44, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68001, ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 19.03.2024 року.

Суддя Г. В. Лебедєва