Справа № 580/157/24
Суддя: Петро ПАЛАМАР
Дата ухвалення: 2024-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Черкаси

20 березня 2024 року справа № 580/157/24

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши у письмовому провадженні клопотання про закриття провадження у справі за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави до Михайлівської сільської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави (20700, м. Сміла, вул. Ю.Кондратюка, 25) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Михайлівської сільської ради (20825, Черкаська область, Черкаський район. с. Михайлівка, вул. Героїв Майдану, 27) в якому просить:

-визнати протиправною бездіяльність Михайлівської сільської ради, яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Закладу дошкільної освіти Колосочок Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, орієнтовною площею 0,4 га.;

-зобов`язати Михайлівську сільську раду вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами Закладу дошкільної освіти Колосочок Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, орієнтовною площею 0,4 га.

19.03.2024 на адресу суду від Михайлівської сільської ради надійшло клопотання про закриття провадження у справі, оскільки Михайлівською сільською радою 16.02.2024 в Державному реєстрі речових прав було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0674 та повідомлено позивача листом 04.03.2024.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Михайлівської сільської ради від 31.01.2024 №37-21/VIII, затверджено документацію із землеустрою, прийнято у комунальну власність земельні ділянки, зокрема: в межах населеного пункту с. Жаботин, вул. Шкільна, 7, площею 0,0830га з кадастровим номером :01:001:0674 - Заклад дошкільної освіти Колосочок Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав №366695823, 16.02.2024 Михайлівською сільською радою зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0674 площею 0,083га.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Отже, оскільки відповідачем вжито заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під закладом дошкільної освіти Колосочок Михайлівської сільської ради Черкаського району Черкаської області за адресою: с. Жаботин, вул. Шкільна, 7, то порушення, які слугували підставами звернення до суду виправлені відповідачем самостійно.

При цьому, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення, а тому є достатні підстави для закриття провадження у справі.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як встановлено судом, при зверненні до суду з позовною заявою, сплачено судовий збір в розмірі 2684грн.

У силу вимог ч. 5, 10 ст. 139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що мета розподілу судових витрат нерозривно пов`язана із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, тоді незалежно від результатів розгляду справи понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, не підлягають розподілу (ч. 2 ст. 139 КАС України).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі №666/754/16-а та від 16 січня 2020 року у справі №360/4447/18.

Суд зазначає, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи.

На користь саме такого тлумачення свідчить зміст ч. 3 ст. 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Вказане узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 29.08.2022 у справі № 826/16473/15.

До того ж, Об`єднана палата Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду відступила від висновку, викладеного, зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.09.2021 у справі № 380/3138/20 щодо можливості покладення на відповідача обов`язку відшкодування понесених позивачем суб`єктом владних повноважень судових витрат як міри відповідальності за поведінку, яка змусила позивача вирішувати спір у судовому порядку, та зазначила, що передбачене статтею 140 КАС України правило щодо присудження витрат спрацьовує, якщо позивачем є фізична особа або юридична особа, яка не є суб`єктом владних повноважень; якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин позивачу не можуть компенсуватись судові витрати щодо сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 139, 238, 239, 241, 248, 256, 295 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом заступника керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави до Михайлівської сільської ради про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Судові витрати зі сплати судового збору не підлягають до відшкодування.

Копію ухвали направити сторонам у справі.

Ухвала набрала законної сили у відповідності до вимог ст. 256 КАС України, проте може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 КАС України.

Суддя Петро ПАЛАМАР