Справа № 285/1771/23
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/1771/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Літвин О.О.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

18 березня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області на додаткове рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАЯВИ

Позивачем 23.11.2023 подано до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області заяву, у якій він просить стягнути на його користь судовий збір, понесений ним при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення його позовної заяви від 24.03.2023, в розмірі 2684 грн.

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Додатковим рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.01.2024 заяву задоволено.

Ухвалено у даній справі додаткове рішення, яким стягнути з Головного Управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 2684 грн судового збору.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки в резолютивній частині рішення не вирішено питання про стягнення усіх понесених позивачем судових витрат по сплаті судового збору (в тому числі і в суді апеляційної інстанції), суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви про ухвалення додаткового рішення по справі.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане додаткове рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення суду повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що судове рішення про направлення справи для продовження розгляду не є рішенням, прийнятим на користь однієї із сторін у справі, оскільки передбачає повторну передачу справи до суду відповідної інстанції для продовження розгляду. Відтак при ухваленні судового рішення про направлення справи для продовження розгляду розподіл судових витрат не здійснюється.

Також вказано, що докази понесення судових витрат надаються до закінчення судових спорів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових спорів у справі зроблено про це відповідну заяву.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення позовної заяви, з самого початку знаходилася в матеріалах даної справи, тому даний доказ фактично з моменту відкриття провадження в справі був доступний для ознайомлення і оцінки як суду, так і всіх учасників справи.

Вказано, що Сьомий апеляційний адміністративний суд, який повернув справу до Новоград- Волинського міськрайонного суду Житомирської області своєю ухвалою, не вирішував жодних питань щодо стягнення з відповідача якихось судових витрат користь позивача, а це зробив Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області прийняттям додаткового рішення. Тобто розподіл судових витрат було здійснено повноважним на це судом.

Також зазначено, що апелянтом не було надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач подав свою заяву саме після закінчення строку на виконання судового рішення, а тому його твердження є безпідставними.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 06.02.2024 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, а також те, що в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 повернуто ОСОБА_1 його позовну заяву до Головного Управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 скасовано. Справу направлено до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області для продовження розгляду.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.10.2023 позов задоволено.

Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАД№101797 від 09.01.2023 винесену поліцейським сектору реагування патрульної поліції Звягельського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області Руденком Нікітою Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн, а провадження по справі закрито.

Стягнуто з Головного Управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Позивачем 23.11.2023 подано до суду першої інстанції заяву, у якій він просить стягнути на його користь судовий збір, понесений ним при подачі апеляційної скарги на ухвалу суду про повернення його позовної заяви від 24.03.2023, в розмірі 2684 грн.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до частини 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору і витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Частинами 1 та 6 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, проаналізувавши наведені норми законодавства України, колегія суддів дійшла висновку про те, що вирішення питання розподілу судових витрат здійснюється під час прийняття рішення, яким завершується розгляд справи, а тому судовий збір за подання апеляційної скарги не належить розподілу у разі ухвалення рішення судом апеляційної інстанції про направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції.

А тому такий судовий збір включається до складу витрат і належить до розподілу в кінцевому рішенні судом першої інстанції та/або за результатами апеляційного його розгляду по суті позовних вимог.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 19.06.2018 у справі № 756/6141/16-а та від 29.10.2020 у справі № 160/3496/19.

Тобто, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 про скасування ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 24.03.2023 у справі №285/1771/23 та направлення справи для продовження розгляду не є рішенням, ухваленням якого закінчується розгляд справи, а тому не має своїм наслідком розподіл судових витрат.

Колегія суддів звертає увагу на те, що рішення про задоволення позову ОСОБА_1 ухвалено Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 24.10.2023, у зв`язку з чим за загальним правилом відповідно до частини першої статті 139 КАС України всі судові витрати стягуються Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області як судом, який задовольнив позов сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

В апеляційній скарзі відповідачем вказано, що докази понесення судових витрат надаються до закінчення судових спорів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом за умови, що до закінчення судових спорів у справі зроблено про це відповідну заяву.

Стосовно таких доводів слід вказати, що згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже позивач не позбавлений можливості звернення із заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат (у тому числі про відшкодування судових витрат за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви) до суду, який ухвалив кінцеве рішення у справі, а саме до суду першої інстанції - Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області.

Крім того квитанція про сплату судового збору за подання апеляційної скарги була наявна в матеріалах справи на момент прийняття судом першої інстанції рішення суду, а тому суд першої інстанції здійснюючи розподіл судових витрат мав врахувати вказану квитанцію, яка підтверджує сплату позивачем судового збору за подання апеляційної скарги.

Оскільки приймаючи судове рішення судом першої інстанції не враховано квитанції про сплату судового збору за подання апеляційної скарги, з метою усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення про стягнення з Головного Управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 2684 грн судового збору.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

За таких обставин, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції в повній мірі надав оцінку усім вказаним обставинам та зібраним по справі доказам, у зв`язку із чим, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Житомирській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18 січня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.