Справа № 460/26928/23
Суддя: У.М. Нор
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2024 року м. Рівне №460/26928/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, у якому просить визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.10.2023 №40522.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі наказу ГУ ДПС у Рівненській області від 30.05.2023 №828-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 02.10.2018 по 30.12.2021. В основу оспорюваного повідомлення-рішення покладено висновки, що містяться в акті перевірки №5406ж5/17-00-24-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2023, зокрема щодо порушення підприємцем п.1 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» що є недостовірними та не відповідають дійсним обставинам. Вказує, що протягом періоду 2018 - 2019 років податковий орган помилково встановив перебування суб`єкта господарювання на загальній системі оподаткування, оскільки позивачка фактично перебувала на спрощеній системі оподаткування, що підтверджується поданими до контролюючого органу деклараціями платника єдиного податку фізичної особи-підприємця. Відтак, відсутні підстави вважати що підприємець зобов`язана була протягом вказаного періоду використовувати РРО та/або ПРРО з фіскальним режимом роботи. Зазначає, що контролюючий орган виніс оскаржуване ППР 16.10.2023, тобто майже через чотири місяці після підписання акту перевірки. Також посилається на порушення процедури проведення перевірки.

Ухвалою від 23.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами прощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подавши відзив на позовну заяву, в якому вказав на відсутність процедурних порушень під час призначення та проведення перевірки діяльності ФОП ОСОБА_1 . Заперечив щодо перебування підприємця в період 2018 2019 років на спрощеній системі оподаткування, зазначив що фактично позивачка перебувала на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, проте подавала декларації платника єдиного податку. Перевіркою встановлено заниження ФОП ОСОБА_1 загального оподатковуваного доходу у вказаний період на загальну суму 135510,00 грн. під час здійснення роздрібної торгівлі а неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, відтак встановлено факт непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, що підтверджує виконання розрахункової операції, на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, чим порушено вимоги п.1, п.2 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Відповідальність за вказане порушення передбачена п.1 ст.17 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». З цих підстав відповідач просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В подальшому позивачем було подано відповідь на відзив, де наголосив на прийнятті податковим органом річних податкових декларації ФОП ОСОБА_1 саме як платника єдиного податку. Також заперечив що витяг з АІС «Податковий блок» є доказом перебування суб`єкта господарювання на загальній системі оподаткування.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив таке.

ГУ ДПС у Рівненській області в період з 01.06.2023 по 05.06.2023 та на підставі наказу №828-п від 30.05.2023 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи платника податків ОСОБА_1 , з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог іншого законодавства за період з 02.10.2018 по 30.12.2021.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт перевірки №5406ж5/17-00-24-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2023, висновками якого встановлено, зокрема, порушення п.1, п.2 ст.3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи, що підтверджує виконання розрахункової операції, на окремому об`єкті такого суб`єкта господарювання.

16.10.2023 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №0522, яким до позивачки застосовано суму штрафних санкцій за порушення законодавства про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг в сумі 135510,00 грн.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки №5406/ж5/17-00-24-05/ НОМЕР_1 від 12.06.2023, обставини вчинених порушень є аналогічними встановленим порушенням в акті перевірки.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Під час вирішення питання щодо обґрунтованості підстав для прийняття контролюючим органом оскаржуваного повідомлення-рішення суд зобов`язаний надати оцінку процедурі проведення документальної перевірки позивачки, оскільки у позовній заяві ФОП ОСОБА_1 наголошує на процедурних порушеннях під час проведеної перевірки.

В ст.75 ПК України наведено перелік перевірок суб`єктів господарювання податковим органом, серед яких камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Як вбачається з наказу №828-п від 30.05.2023,перевірку діяльності позивача проведено ГУ ДПС у Рівненській області на підставі пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України.

Пп.78.1.7 п.78.1 ст.78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

П.79.1, п.79.2 ст.79 ПК України закріплено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом. Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

В акті перевірки зазначено, та не спростовано позивачем, що ФОП ОСОБА_1 подано заяву про припинення підприємницької діяльності 30.12.2021.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач 01.06.2023отримала копію наказу №828-п від 30.05.2023 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 » та повідомлення №195/Ж4/17-00-24-05-16 від 31.05.2023 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з 01.06.2023.

Відтак, судом встановлено відсутність процедурних порушень ГУ ДПС у Рівненській області під час призначення та проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі наказу №828-п від 30.05.2023.

Вирішуючи питання щодо правомірності оспорюваного податкового повідомлення-рішення суд виходить з такого.

Відповідно до п.112.7 ст.112 ПК України, у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення. Положення цього пункту застосовуються виключно в разі, якщо умовою притягнення до фінансової відповідальності за податкове правопорушення є наявність вини платника податків.

Як вбачається з оспорюваного податкового повідомлення-рішення, контролюючий орган під час його прийняття не встановив обставин що пом`якшують або звільняють платника від фінансової відповідальності відповідно до п.112.8 ст.112, ст.1121 ПК України.

Пп.112.8.4 п.112.8 ст.112 ПК України встановлено наступне: обставинами, що звільняють від фінансової відповідальності за вчинення податкових правопорушень та порушення іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, є вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів.

Позивачка зазначає, що протягом 2018 2021 років перебувала на спрощеній системі оподаткування, 2 група. За результатами податкового періоду ФОП ОСОБА_1 направляла контролюючому органу податкові декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця.

Судом встановлено, та не заперечується ГУ ДПС у Рівненській області, що 24.01.2019 платником подано податкову декларацію платника єдиного податку за звітний період 2018 року, задекларовано обсяг доходу за вказаний період 10510 грн. 30.01.2020 платником подано податкову декларацію платника єдиного податку за звітний період 2019 року, задекларовано обсяг доходу за вказаний період 125000 грн.

Як в акті перевірки від 12.06.2023, так і у відзиві на позовну заяву, відповідач вказує що в період з 02.10.2018 по 31.12.2019 ФОП ОСОБА_1 здійснювала діяльність на загальній системі оподаткування, обліку та звітності відповідно до ст.177 ПК України, фактично перебуваючи на загальній системі подавала декларації платника єдиного податку.

При цьому, як свідчать матеріали справи, вказане порушення виявлено контролюючим органом лише під час проведеної документальної позапланової перевірки на підставі наказу №828-п від 30.05.2023.

Як вбачається з витягу з АІС «Податковий блок», державна реєстрація позивача відбулась 02.10.2018, дата проведення державної реєстрації припинення 30.12.2021, дата переходу на спрощену систему оподаткування 01.01.2020.

Ст.191 ПК України закріплені функції контролюючих органів, серед яких: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків (191.1.1); контролюють своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів (191.1.2); реєструють та ведуть облік платників податків, платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, проводять диференціацію платників податків (191.1.7); забезпечують достовірність та повноту обліку платників податків та платників єдиного внеску, об`єктів оподаткування та об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням (191.1.8); забезпечують ведення обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (191.1.10); складають звітність щодо стану розрахунків платників із бюджетом та сплати єдиного внеску, а також інших показників роботи за напрямами діяльності центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику (191.1.48).

Також ст.20 ПК України контролюючому органу надано право: у разі виявлення порушення вимог податкового чи іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, надсилати платникам податків письмові запити щодо надання засвідчених належним чином копій документів (пп.20.1.14); проводити у визначеному законодавством порядку перевірку показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування та із своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплатою усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, виконанням законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (пп.20.1.43); здійснювати щоденну обробку даних та інформації електронного кабінету, необхідних для виконання покладених на них функцій з адміністрування податкового законодавства та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, що включає, зокрема, прийняття, обробку та аналіз документів та даних платників податків, здійснення повноважень, передбачених законом, які можуть бути реалізовані в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку (20.1.45).

Аналізуючи наведені норми податкового законодавства суд виснує, що відповідач у 2019 році не був позбавлений можливості встановити що ФОП ОСОБА_1 фактично перебуваючи на загальній системі оподаткування у 2018 році звітувалась як платник єдиного податку, декларуючи відповідний дохід за звітний (податковий) період.

Суд констатує, що податковий орган, встановивши таке порушення, мав можливість направити платнику податків відповідний запит з метою з`ясування причин та обставин, які були передумовою для позивачки вважати що вона перебуває на спрощеній системі оподаткування. Відповідно, якщо б за результатами 2018 звітного періоду податковий орган підтвердив, що ФОП ОСОБА_1 перебуває на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, то такий платник податків за 2019 податковий період звітувався б за правилами що встановлені ст.177 ПК України.

Натомість, бездіяльність контролюючого органу що полягає у прийнятті помилкової податкової декларації платника єдиного податку за 2018 рік мала наслідком виправдану позицію позивачки щодо перебування останньою на спрощеній системі оподаткування.

Відповідачем не наведено обґрунтованих мотивів прийняття помилкових, як вказує податковий орган, податкових декларацій платника єдиного податку ФОП ОСОБА_1 за 2018 2019 роки.

Суд наголошує, що за таких обставин платник податків не може нести відповідальність у вигляді додаткового податкового навантаження через бездіяльність контролюючого органу, та наявні підстави вважати що ФОП ОСОБА_1 у період 2018 2019 роки на законних підставах перебувала на спрощеній системі оподаткування, 2 група.

Відповідно до ст.2 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Порядок проведення розрахунків встановлений в ст.3 даного закону.

При цьому, відповідно до п6 ст.9 закону, реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій, та розрахункові книжки не застосовуються при продажу товарів (наданні послуг) платниками єдиного податку (фізичними особами - підприємцями), які не застосовують реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій відповідно до Податкового кодексу України.

Отже, враховуючи перебування позивачки протягом періоду 2018 2019 роки на спрощеній системі оподаткування, вона не зобов`язана використовувати реєстратор розрахункових операцій.

Щодо посилань позивачки, що оспорюване податкове повідомленні-рішення прийняте з порушенням строків, та внаслідок цього є протиправним, то суд не погоджується з такими висновками. Оскільки порушення строків прийняття податкового повідомлення-рішення не може саме по собі впливати на його законність. Таку позицію неодноразово підтримував Верховний Суд, зокрема у постановах від 13 лютого 2018 року (справа №820/1975/17), від 24 квітня 2019 року (справа №820/212/16).

За наведених обставин, податкове повідомлення-рішення від 16.10.2023 №0522 суперечить вимогам частини другої статті 2 КАС України щодо прийняття суб`єктом владних повноважень рішення з дотриманням принципів обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а відтак таке рішення податкового органу є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході судового розгляду справи суб`єкт владних повноважень відповідач не виконав процесуального обов`язку доказування. Натомість, позовні вимоги обґрунтовані, відповідають матеріальному закону, підтверджені належними й допустимими доказами.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0522 від 16.10.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати у сумі 1076,30 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 18 березня 2024 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне,Рівненська обл.,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Суддя У.М. Нор