Справа № 480/1842/23
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2024-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2024 року Справа № 480/1842/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1842/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати йому індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року.
Позовні вимоги мотивує тим, що до 16.10.2020 він проходив військову службу у НОМЕР_2 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_1 ).
Протягом 2016-2018 років грошове забезпечення виплачувалося в різних розмірах у зв`язку зі змінами в порядку його нарахування. За час служби, в період з січня 2016 року і по дату припинення служби у військовій частині НОМЕР_1 , індексація заробітної плати позивача нараховувалася та виплачувалася не в повному обсязі.
При цьому зазначає, що січень 2008 року є місяцем підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Тобто індексація грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення та підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. Зазначає, що ненарахування та невиплата суми індексації грошового забезпечення з січня 2016 року по 28 лютого 2018 року порушує його конституційні права та законні інтереси. Просив позов задовольнити.
Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач помилково визначив орган, який має здійснювати нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. Так, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) не був останнім місцем військової служби позивача. Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03.11.2020 за № 459-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків НОМЕР_2 прикордонного загону та направлено для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі наказу начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.10.2020 № 631-ОС з 03.11.2020. Отже, якщо позивач і має право на виплату індексації грошового забезпечення, то таку індексацію йому має виплатити ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 , оскільки саме з цього органу позивач був звільнений зі служби. Вважає, що порушень вимог чинного законодавства ним не допущено. Просив у задоволенні позову відмовити.
Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити з огляду на таке.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 до 16.10.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 03.11.2020 № 459-ОС позивач був виключений зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення у зв`язку з вибуттям на підставі наказу начальника Східного регіонального управління від 16.10.2020 № 631-ОС для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.56).
За час проходження служби індексація заробітної плати позивача нараховувалася та виплачувалася не в повному обсязі.
Суд вважає, що невиплата НОМЕР_2 прикордонним загоном Державної прикордонної служби України (військовою частиною НОМЕР_1 ) позивачу суми індексації грошового забезпечення в повному обсязі є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства з огляду на таке.
Так, предметом спору в цій справі є визначення базового місяця для обчислення індексу споживчих цін, правильність обрахунку сум індексації грошового забезпечення військовослужбовців, а також виплата нарахованих позивачу сум індексації, які не були виплачені відповідачем.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Засади грошового забезпечення військовослужбовців визначені у статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", відповідно до якої до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону).
Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби в Державній прикордонній службі України (далі - Держприкордонслужба) у мирний час та особливості проходження військової служби в ній в особливий період визначається Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженим Указом Президента України від 29 грудня 2009 року № 1115/2009 (далі Положення).
Відповідно до п. 293 Положення особа, звільнена з військової служби, на день виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби розраховується за всіма видами належного їй на день звільнення матеріального та грошового забезпеченням.
У разі спору про розмір сум, належних військовослужбовцю при звільненні, йому в день виключення із списків особового складу виплачується сума, не оспорювана керівництвом органу Держприкордонслужби, у якому проходив службу цей військовослужбовець.
Як встановлено судом, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) не був останнім місцем військової служби позивача. Згідно з витягом з наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 03.11.2020 за № 459-ОС старшого прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків НОМЕР_2 прикордонного загону та направлено для подальшого проходження військової служби до ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.11.2020. Підстава: наказ начальника Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 16.10.2020 № 631-ОС (а.с.56).
Таким чином, НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) не був останнім місцем служби позивача і не проводив остаточного розрахунку з ним при звільненні його з військової служби.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи викладене, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що у спірних правовідносинах відсутні ознаки порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та законних інтересів позивача, його дії відповідають критеріям правомірності, визначеним у ч. 2 ст. 2 КАС України, тому за наведених обставин і правових норм вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії відмовити за необгрунтованістю.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах