Справа № 380/13650/22
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/13650/22 пров. № А/857/2213/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року (постановлену головуючим суддею Кузан Р.І. у м. Львові) про закриття провадження у справі № 380/13650/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду першої інстанції з позовом до відповідача в якому просила:

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), правонаступником якого є ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.04.2019 включно, визначеної як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну індексацію грошового забезпечення у розмірі 4299, 28 грн за період з 01.03.2018 по 26.04.2019, визначену як різниця між сумою індексації і розміром підвищення її грошового доходу відповідно до абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що відповідач протиправно не виплатив їй грошове забезпечення за період з 01.03.2018 по 26.04.2019 відповідно до вимог п.5 Порядку № 1078. Позивач вважає, що сума індексації за вказаний період має визначатися з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. Вважає такі дії відповідача протиправними, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 27.01.2023 закрито провадження у справі.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що є підстави для закриття провадження у справі, у зв`язку з наявністю судового рішення у справі № 380/17866/21 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржила позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що право позивача на отримання «індексації-різниці» грошового забезпечення виходячи з фіксованої величини не було предметом розгляду у справі 380/17866/21, відтак висновок суду попередньої інстанції про закриття провадження у справі є помилковим.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з наступних підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги з тих же підстав.

Відтак, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 адміністративний позов задоволено; визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахування січня 2015 року та лютого 2008 року як базових місяців; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з грудня 2015 року по лютий 2018 року включно з урахуванням січня 2008 року як базового місяця, виплату здійснити із урахування виплачених сум; визнано протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 26 квітня 2019 року з урахуванням абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з березня 2018 року по 26 квітня 2019 року з урахування абзаців третього, четвертого, шостого пункту 5 Порядку № 1078, виходячи з суми індексації у березні 2018 року, визначеної з урахуванням розміру підвищення доходу і розрахованої як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, виплату здійснити із урахування виплачених сум.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022 у справі № 380/17866/21 апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_3 задоволено, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №380/17866/21 скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Підставою звернення із вказаним вище позовом позивач обґрунтовувала тим, що відповідачем протиправно не нараховувалась та не виплачувалась індексація грошового забезпечення з урахуванням базового місяця січень 2008 року та березень 2018 року відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Разом з цим, колегія суддів поділяє твердження апелянта, що позовні вимоги у справі № 380/13753/22 не є тотожними з позовними вимоги у справі № 380/17866/21, оскільки у даній справі позовні вимоги стосуються виплати індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в розмірі 4 299,28 гривень в місяць згідно вимог Порядку вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, тобто спірним між сторонами у цій справі є наявність права на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01.03.2018 виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, яка передбачена зазначеними положеннями Порядку №1078.

Тобто в межах справи № 380/17866/21 не досліджувалося питання та не встановлювався позивачки грошовий дохід, підвищення її грошового доходу та чи розмір підвищення доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу, оскільки такі обставини, відповідно до заявлених позовних вимог та положень абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078, є предметом розгляду справи у дані справі.

Предметом позову у даній справі є право позивача на отримання індексації різниці грошового забезпечення (даний термін наведено Верховним Судом у постанові від 23 березня 2023 року по справі №400/3826/21), яка розраховується на підставі пункту 5 Порядку №1078 і залежить від суми індексації грошового забезпечення, яка фактично виплачена позивачці у лютому 2018 року.

Відтак, колегія суддів зазначає, що в даному спорі ті ж самі сторони, однак інший предмет спору, та інші підстави звернення із даним позовом, які були заявлені у справі № 380/17866/21 у якій прийнято рішення, та яке набрало законної сили.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, щост. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04.11.1950 (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28.10.1998 у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції.

Відповідно до ст. 320 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Відтак, з врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин справи, що мають значення для справи.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2023 року про закриття провадження у справі № 380/13650/22 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. Порядок, строки та підстави подання касаційної скарги на рішення суду апеляційної інстанції визначено ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська