Справа № 300/3475/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 березня 2024 року

м. Київ

справа № 300/3475/23

адміністративне провадження № К/990/9155/24

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Жука А.В.,

перевіривши касаційну скаргу Комунального підприємства «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради

на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року

у справі №300/3475/23

за позовом Комунального підприємства «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради

до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області

про визнання протиправним та скасування висновку про проведення моніторингу закупівлі,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради (далі - позивач, КП «Калуська енергетична компанія») звернулось до суду з позовом до управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області (далі - апелянт, відповідач, Управління, УЗО Держаудитслужби в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування висновку про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2023-04-18-001349-а від 24 травня 2023 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано висновок управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області про результати моніторингу закупівлі UA-2023-04-18-001349-а від 24 травня 2023 року; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області на користь комунального підприємства «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради сплачений судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року апеляційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області задоволено. Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від ї області від 31 серпня 2023 року у справі №300/3475/23 скасовано та прийнято постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено.

06 березня 2024 року до Суду надійшла касаційна скарга Комунального підприємства «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №300/3475/23.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). Зокрема, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо недослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі є пункти 2 та 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник вважає, що наведений вище висновок щодо можливості розірвання вже виконаного договору не в повній мірі охоплює спірні моменти даної справи, не тлумачить спосіб розірвання такого договору та виключні випадки застосування такого заходу. Також вважає, що вищенаведений висновок не може вважатися усталеною практикою при вирішенні в подальшому аналогічних ситуацій, тому виникає нагальна потреба у відступлені від висновків Верховного Суду в справі №№640/17543/20 від 02 березня 2023 року та формуванні єдиної правозастосовчої практики щодо застосування пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 7 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» в частині зобов`язання щодо усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель шляхом розірвання укладеного та вже виконаного договору закупівлі у взаємозв`язку з нормами статті 188 ГК України та статей 526, 651 ЦК України

Перевіривши такі доводи скаржника, Суд звертає увагу, що відступленням від висновку слід розуміти або повну відмову Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизацію попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (п. 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 р. у справі №823/2042/16, провадження №11-377апп18).

Тобто у касаційній скарзі скаржник має зазначити, що існуючий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах потребує видозміни, від нього слід відмовитися або ж уточнити, модифікувати певним чином з урахуванням конкретних обставин його справи. Сама ж по собі вмотивованість такого клопотання скаржника оцінюється судом касаційної інстанції при застосуванні наведеного процесуального фільтру під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

В той же час, Верховним Суду наголошує на тому, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України скаржнику необхідно зазначити постанову Верховного Суду, вказати конкретну норму права щодо застосування якої Верховний Суд має відступити від раніше прийнятого висновку, а також зазначити, як саме на його думку необхідно застосовувати цю норму права та належним чином обґрунтувати наявність необхідності такого відступлення.

При цьому, вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу та висновку, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню вказаних норм скаржником не наведено.

З огляду на викладене, Суд вважає необґрунтованим посилання скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

В той же час, скаржник вказує, про відсутність висновок Верховного Суду щодо застосування п. 5 частини сьомої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі» та пункту 7 частини першої статті 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» в частині зобов`язання щодо усунення порушення законодавства у сфері публічних закупівель шляхом розірвання укладеного та вже виконаного договору закупівлі у взаємозв`язку з нормами статті 188 ГК України та статей 526, 651 ЦК України, у подібних до справи №300/3475/23 правовідносин, з урахуванням виключних обставин, коли виконання вимоги Управління щодо усунення порушень шляхом розірвання договору є фактично неможливим та несе негативні наслідки для суспільства, зокрема споживачів комунальних послуг Калуської громади, а також значні збитки для сторін договору.

Варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

Лише посилання на відсутність висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Втім, скаржник не зазначає підстави необхідності такого висновку щодо застосування указаної норми права, а також не обґрунтовує в чому полягає неправильне її застосування судами попередніх інстанцій з урахуванням обставин, установлених саме в цій справі.

Проста констатація самого факту наявності або відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у справі з подібними правовідносинами не є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження, оскільки норми КАС України вимагають визначення такої норми, щодо якої наявний або відсутній висновок Верховного Суду та викладення обґрунтувань неправильного застосування/не застосування цієї норми права.

Верховний Суд звертає увагу, що на стадії відкриття касаційного провадження, касаційний суд не перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень, а перевіряє касаційну скаргу на предмет дотримання особою, яка її подає, вимог щодо форми і змісту касаційної скарги, а також дотримання строків реалізації права на касаційне оскарження.

Крім того, касаційна скарга містить явні суперечності, оскільки скаржник вказуючи про відсутність висновку Верховного Суду зазначає норми права щодо яких наявний висновок Верховного Суду, від якого сам скаржник просить відступити.

Водночас, касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитування правових норм та незгоду з рішенням судів попередніх інстанцій з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження так само, як і норму права, щодо якої, на думку скаржника, відсутній висновок Верховного Суду, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина третя статті 334 КАС України).

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та/або апеляційної інстанцій застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Керуючись статтями 328, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 січня 2024 року у справі №300/3475/23 - повернути особі, яка її подала.

2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.

3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

СуддяА.В. Жук