Справа № 120/7317/21-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

14 березня 2024 р. Справа № 120/7317/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Свистун Н.Л.,

представника позивача за первісним позовом: Матвіюк С.О.,

відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом: ОСОБА_1,

представника відповідача за зустрічним позовом: Івачковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про відвід судді у справі за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про встановлення компетенції та визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою суду від 22.02.2024 відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду. Окрім того, відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів та відкладено підготовче судове засідання на 14.03.2024 о 11:00 год.

13.03.2024 позивачем за зустрічним позовом повторно подано клопотання про витребування доказів.

14.03.2024 о 10:48 год. судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бошковій Юлії Миколаївні. В обґрунтування заяви зазначено, що зі змісту ухвали від 22.02.2024 вбачається, що суддя Вінницького окружного адміністративного суду Бошкова Ю.М. до розгляду справи по суті, упереджено зайняла правову позицію ГУ ДПС у Вінницькій області у цій справі, що вказує на її упередженість та пряму зацікавленість в результаті розгляду справи на користь суб`єкта владних повноважень.

Окрім того з висновків судді Вінницького окружного адміністративного суду Бошкової Ю.М., викладених нею в ухвалі від 22.02.2024, на переконання ОСОБА_1 , вбачається, що суддя застосовує при здійсненні судочинства не офіційну редакцію Конституції України від 28.06.1996 (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1996, № 30, ст. 141), а гібридну її редакцію запроваджену в правове поле України у результаті спеціальної операції ФСБ росії, направленої на підрив державних устоїв України. Крім того з вищезазначеної ухвали вбачається, що суддя визнає антиконституційну ліквідацію в Україні у 2016 році політичною гілкою влади Верховного Суду України. Цей факт підтверджується виконанням суддею Бошковою Ю.М. незаконних рішень, так званого, «Верховного Суду» та застосування при здійсненні судочинства висновків цієї неконституційної організації.

Вищезазначені обставини, на переконання ОСОБА_1 , свідчать про наявність підстав для заявлення відводу судді Бошковій Ю.М. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КАС України.

У судовому засіданні, ОСОБА_1 підтримав заявлене клопотання. У свою чергу, представники ГУ ДПС у Вінницькій області за первісним та за зустрічним позовом заперечувала щодо задоволення клопотання про відвід судді.

Визначаючись з приводу порядку вирішення клопотання про відвід, суд зазначає, що це питання врегульований статтею 40 КАС України.

Так, частиною 4 цієї статі передбачено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Відповідно до частини 11 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно.

З огляду на те, що заява про відвід судді подана позивачем за зустрічним позовом в день проведення підготовчого судового засідання (14.03.2024), тому питання про відвід підлягає вирішенню судом, що розглядає справу.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Бошковій Ю.М., суд зважає на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Водночас, відповідно до частини четвертої цієї ж статті, незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді у іншій справах, публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що всі доводи базуються саме на незгоді з ухвалу від 22.02.2024, якою відмовлено у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду та про витребування доказів.

Заявляючи відвід позивач за зустрічним позовом посилається на приписи п. 2 ч. 1 ст. 36 КАС України, при цьому, не зазначаючи в чому саме полягає пряма чи опосередкована заінтересованість судді в результаті розгляду справи.

У свою чергу, не згода сторони у справі із застосуванням норм процесуального чи матеріального права у тих чи інших правовідносинах, не може свідчити про наявність з боку суду будь-якої особистої зацікавленості чи упередженості, адже суд здійснює розгляд справи на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України.

Також, суд зауважує, що, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42); у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 Reports of Judgments and Decisions, 1996-III).

Отже, при наданні оцінки об`єктивності судді під час здійснення правосуддя необхідно розрізняти два критерії: 1) об`єктивна безсторонність, яка полягає у встановленні фактів, які можуть ставити під сумнів незалежність судді; 2) суб`єктивна безсторонність, яка полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

При цьому, особиста безсторонність судді презюмується поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v.Switzerland), п. 42).

Відтак, не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Більш того, частиною 4 статті 36 КАС України прямо передбачено, що незгода сторони із процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді у іншій справах, публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Отже, з огляду на викладене суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Бошкової Юлії Миколаївни в адміністративній справі №120/7317/21-а - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено: 19.03.2024.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна